Den Lille Onkolog Onkologisk afdeling Odense ... - Kemoland
Den Lille Onkolog Onkologisk afdeling Odense ... - Kemoland
Den Lille Onkolog Onkologisk afdeling Odense ... - Kemoland
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
2. ONKOLOGISKE GRUNDBEGREBER<br />
2.1 Tumorbiologi og cancerkemoterapi{TC \l2 "Tumorbiologi og<br />
cancerkemoterapi}<br />
Tumorbiologi{ XE "Tumorbiologi" }<br />
Vi kan bedre lægge en strategi for diagnostik, behandling, screening og prævention, når vi<br />
forstår patogenesen af en given cancer, og kendskab til tumorbiologien er derfor væsentlig.<br />
De 23 humane kromosompar er opbygget af en unik sekvens af DNA-basepar. Disse koder<br />
for aminosyresekvenser, som fører til dannelse af proteiner, der er ansvarlige for alle basale<br />
metaboliske processer, som fører til, at de enkelte celler lever og gennemfører deres funktion i<br />
det væv, de er opstået i. Ganske få ændringer i dette genetiske apparat kan føre til dannelsen<br />
af en malign tumor, hvis ændringerne rammer de normale cellulære mekanismer, som er<br />
ansvarlige for vækstkontrol, celledifferentiering, og celledød (apoptose). Antallet af celler i et<br />
væv afhænger af balancen mellem celleproliferation og celledød. Celleproliferationen holdes i<br />
balance af onkogener, der stimulerer væksten, og tumorsuppressorgener, som hæmmer<br />
væksten, og tilsvarende findes proapoptotiske gener, som er i en balance med antiapoptotiske<br />
gener. Ændring i et af disse gener fører til en forstyrrelse i cellens vækstkontrol og giver<br />
dermed mulighed for udvikling af en malign tumor. Eksempler på onkogener, som kan<br />
aktiveres er medlemmer af epidermal-growth-factor-familien, myc (en transskriptionsfaktor)<br />
og ras (et intercellulært signalstyringsprotein). Omvendt vil bortfald af<br />
tumorsuppressorgenernes funktion også kunne føre til en ukontrolleret celleproliferation.<br />
Eksempler på tumorsuppressorgener er p53{ XE "p53" }, BRCA1 og BRCA2. Et øget<br />
antiapoptotisk signal vil ligeledes kunne føre til en ubalance og dannelsen af en tumor.<br />
Eksempel på dette er overekspression af BCL-2. Tumorsuppressorgenet P53 fungerer som en<br />
kontrolport for nyopståede DNA-skader. En defekt i dette gen vil medføre en annullering så<br />
der opstår DNA-skader og dermed øges risikoen for udvikling af cancer.<br />
Karcinogener<br />
Et utal af kemiske faktorer kan føre til mutationer i et af de ovennævnte områder og dermed<br />
føre til en ubalance. Eksempler på kemiske faktorer er cigaretrøg, asbest, anylinfarvestoffer,<br />
arsenik, aflatoxin og vinylklorider. Eksempler på fysiske faktorer, der kan føre til malignitet,<br />
er UV-stråler og ioniserende stråling. Også virale faktorer kan føre til udvikling af en malign<br />
tumor, det gælder fx Epstein-Barr-virus, humant papilomavirus og hepatitis B-virus. Der er<br />
også beviser for, at en defekt i immunforsvaret, specielt en defekt T-cellefunktion (AIDS),<br />
fører til et øget antal maligne tumorer. Også endokrine faktorer kan bevirke dannelse af en<br />
tumor. Mange celler har nemlig hormonreceptorer i deres kerne, og en overstimulation af<br />
enten endogene eller eksogene hormoner kan føre til en øget celleproliferation, oftest ledende<br />
til en benign hyperplasi, men i enkelte tilfælde også til en malign proliferation. Eksempler på<br />
disse hormoner er østrogener og TSH.<br />
Cellekinetik<br />
For at kendskabet til cytostatikas virkningsmekanismer kan udnyttes rationelt, må det sættes i<br />
relation til vor viden om cellekinetiske forhold. Cellerne i en tumor befinder sig enten i hvilefase<br />
(G0-fasen{ XE "G0-fasen" }) eller i en delingscyklus, i hvilken hvert gennemløb, der<br />
varer fra 1-5 dage, resulterer i 2 nye celler. Der er en ligevægt mellem G0-celler og celler i<br />
delingsfasen. Cellerne i cyklus gennemløber 4 faser (se Figur 1).<br />
<strong>Den</strong> lille <strong>Onkolog</strong>, <strong>Odense</strong> 2003 5