You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Oktober</strong> <strong>2012</strong><br />
Årgang 41 nr. 4<br />
ISSN 0905-1635<br />
Fart over feltet – LILLA DAN og MIRA side om side. Limfjorden Rundt <strong>2012</strong>. Foto Anders Christian True.
REDAKTIONEN:<br />
Redaktør: Andrea Gotved, Viborggade 74, 2th, 2100 København Ø, 2275 5135 andrea@ts-skib.dk<br />
Grafiker: Jesper Rossing, Jagtvej 88, st. tv, 2200 København N, 2033 9162 layout@ts-skib.dk<br />
Annoncer<br />
Se under sekretariatet næste side<br />
TRÆSKIBS SAMMENSLUTNINGENS BESTYRELSE:<br />
Formand: Lauge Damstrup Brøndum, Heldagergårdsvej 19, 5700 Svendborg, 2728 7632, teamdamstrup@gmail.com<br />
Næstformand: Merete Ettrup, Slotsvej 12, 1, 4300 Holbæk, 2842 5626, merete.ettrup@gmail.com<br />
Kasserer: Egon Hansen, Engbjerget 4, 4300 Holbæk 2148 7159 kasserer@ts-skib.dk<br />
Bestyrelsesmedlem: Alexander Feirup, Brunsgårdvej 1, Nørlem, 7620 Lemvig, 2484 2646, alexlist@hotmail.com<br />
Bestyrelsesmedlem: Karsten Heide, Dalbyvej 35, Nr. Dalby, 4140 Borup, 2042 9058, karstenheide@mail.dk<br />
Bestyrelsesmedlem: Carsten Hvid, Brøndevej 33, Orø, 4300 Holbæk, 2279 5833, carstenhvid@gmail.com<br />
Bestyrelsesmedlem: Niels Sohn, Engvang 31, 7800 Skive 2944 5013 nielssohn@c.dk<br />
1. suppleant: Annette Dres Erichsen, Knapmagerstien 30, 2300 København S, 5183 8751, annettedres@hotmail.com<br />
2. suppleant: Jan Christensen, Ny Hagestedvej 51, 4532 Gislinge, 3045 5702, emma-anne-jan@jubii.dk<br />
Revisor: Kirsten Hjort, Løjtoftevej 189, 4900 Nakskov 4156 9013 kirsten@hjort.eu<br />
Revisor. supp.: Poul Pilegaard, Brolæggerstræde 20, 4300 Holbæk 4045 4839 poulpilegaard@3mail.dk<br />
TS-LOKALFOLK:<br />
Nordjylland: Bo Rosbjerg, FDF, Vestre Fjordvej 67, 9000 Aalborg 9813 2957 br@math.aau.dk<br />
Djursland: Torben Kirkegaard, Silkehalevej 18, 8400 Ebeltoft 8634 4881 / 6129 4881 t.kirkegaard@mail.dk<br />
Limfjorden: Karl O. Tousgaard, Stenøre 16, Stenøre, 7884 Fur 9759 7300 / 5118 4354 tousgaard.fur@fibermail.dk<br />
Østjylland: Vacant<br />
Sønderjylland: Maria Heebøll, Jormorvej 11, 6100 Haderslev 7458 4124 / 2143 4214 heeboell@email.dk<br />
Ribe og Vadehavet: Jørn ”Jønne” Hansen, Jernkærvej 17 D, 6760 Ribe 2140 0374 joernhansen@mailcity.com<br />
Østfyn:<br />
Vacant<br />
Vestfyn: Jens Glindvad, Provstskovvej 9, 5500 Middelfart 6440 1877 jgsnug@profibermail.dk<br />
Sydfyn:<br />
Vacant<br />
Nordsjælland: Ingelise Brandt, Krondrevet 36, 3140 Aalsgaarde 4970 8509 ingelise@brandt.mail.dk<br />
Vestsjælland: Flemming Olsen, Hallenslevvej 31, 4281 Gørlev 5885 5446 / 6092 1504 kirst.mik.flem@mail.tele.dk<br />
Isefjord: Henning Sanderhof, Sleipners Plads 5, 3650 Ølstykke 4717 9341 / 2449 0779 hejesoka@hus.dk<br />
Køge Bugt: Peter Holger Nielsen, Vænget 4, Hastrup, 4600 Køge 5665 0636 / 3022 1298 veritas5pak@live.dk<br />
Kbh. Chr. Havn: Anvar Tollan, Overgaden Oven Vandet 44, st. 1415 K 3254 3853 anvar@post.tdcadsl.dk<br />
Kbh. Nyhavn: Eric Erichsen, Knapmagerstien 30, 2300 S 4085 6017 eric.erichsen@3f.dk<br />
Lolland: Benny Jacobsen, Løjtoftevej 3, 4900 Nakskov 2823 4018 galleybenny@gmail.com<br />
Falster: Henrik Andersen, Kongsnæstoften 7, 4850 Stubbekøbing, 5174 0109, gretheoghenrik@gmail.com<br />
Bornholm: Poul Forum Sørensen, Grønnegade 3, 3700 Rønne 2993 5695 pfs@traebaade.dk<br />
REPRÆSENTANTER I SKIBSBEVARINGSFONDEN:<br />
Egon Hansen, Engbjerget 4, 4300 Holbæk 2148 7159 kasserer@ts-skib.dk<br />
Sven Irgens-Møller, Kirkegade 2, Jebjerg, 7870 Roslev, 2147 9023, sim@skivephs.dk<br />
REPRÆSENTANT I EMH<br />
Nis-Edwin List-Petersen,<br />
Møllevænget 19, Hostrupskov, 6200 Aabenraa 4017 6132 nis-edwin@list-petersen.dk<br />
FORSIKRING Dansk System Assurance 3379 6060<br />
KONSULENTER:<br />
Restaurering: Skibsbevaringsfonden, Skovhusevej 35, 4720 Præstø 5599 9518 (hverdage 8 - 16)<br />
Knob, stik og splejs Werner F. Nielsen, Mølstrupvej 70, 7480 Vildbjerg 4043 4899<br />
2
Formanden har ordet<br />
TS-sekretariatet<br />
v/Lis Pedersen<br />
Postbox 58, 4300 Holbæk<br />
Telefon: 7023 4049<br />
e-mail: sek@ts-skib.dk<br />
Ekspedition af alle annoncer - dvs. medlemsannoncer<br />
(vises i bladet kun som en henvisning<br />
til hjemmesiden) og betalingsannoncer.<br />
TS-hjemmeside: www. ts-skib.dk<br />
Webredaktør: Merete Ettrup<br />
(se bestyrelsen side 2)<br />
Medlemskontingent for <strong>2012</strong>, kr. 350, -<br />
Ungdomskontingent u. 25 år, kr. 150, -<br />
Alle interesserede kan blive medlem. Benyt<br />
indmeldelsesformularen på hjemmesiden. Foruden<br />
medlemskontingentet betales kontingent for<br />
fartøjer, der er optaget på fartøjslisten som flg:<br />
• Joller og åbne både under 2 BRT kr. 0, -<br />
• Fartøjer mellem 2 og 13, 9 BRT kr. 300, -<br />
• Fartøjer mellem14 og 19, 9 BRT kr. 600, -<br />
• Fartøjer mellem 20 og 49, 9 BRT kr. 900, -<br />
• Fartøjer over 50 BRT kr. 1200, -<br />
For at få glæde af TS-havneordningen kræves<br />
betalt fartøjskontingent og samtidig visning på<br />
fartøjet af årsmærkat og jomfrustander.<br />
Deadline til Årbogen er 20. November <strong>2012</strong><br />
Et par meget varme kartofler<br />
Sommeren går på hæld og det er ved at være tiden til at tage fat på de<br />
mange gøremål som er så vigtige for fremtiden og for os og vores kære<br />
skibe.<br />
Udfordringerne er der nok af og det er super vigtigt vi få en åben og<br />
god dialog om de mange og store spørgsmål. Spørgsmål som: Skal vi<br />
have skærpede krav til optagelse af fartøjer, og eksklusion af fartøjer der<br />
ikke overholder vores krav?<br />
Skal vi have en ”klasse ” inddeling således at fartøjer belagt med glas<br />
fiber kan være med eller bør vi ikke højne standarden og bede de glade<br />
skibs ejere opfylde et mindste krav før de søger optagelse?<br />
Er det ikke på tide at få en dialog og løsning på problemet med ”Pirat<br />
sejlads”? Vi kender alle problemet med at sejle en tur på vandet med<br />
betalende gæster selv om skibet ikke er godkendt til det. Der er mange<br />
undskyldninger ,for det hjælper jo lidt til vedligehold. Et problem<br />
som vil skyde os selv i foden på et tidspunkt. Jeg kan virkelig godt forstå<br />
ejerne af charter skibene, bliver frustrerede over at overholde søfarts<br />
styrelsens krav til sikkerhed og bemanding og andre ikke gør. Der<br />
er skibe som sejler på grænsen eller lidt på den forkerte side. Skibe som<br />
desværre nogle gange tilbyder sejlads for et mindre beløb.<br />
Med chance for at blive upopulær syntes jeg det er en rigtig skidt gråzone<br />
for at bevare vores skibe på.<br />
Hvis vi ikke får en dialog om dette problem vil det virkelig skade vor<br />
”sag” på et tidspunkt. Vi skal være professionelle og må som forening<br />
også vise at trods de hårde krav fra søfartsstyrelsen, stadig går ind for<br />
at regler bliver overholdt. Det er både vores besætning og passagerernes<br />
sikkerhed, vores økonomi og vores troværdighed som er vigtig at<br />
stå sammen om.<br />
Vi har så mange dygtige medlemmer at jeg ser fremtiden lys og venlig<br />
og at der helt sikkert er en løsning for vores skibe, vi må bare have modet<br />
til at holde sammen gennem dialog og ærlighed . Vi må ikke miste<br />
40 år arbejde bare fordi der er storm omkring os<br />
Så reb sejlene og deltag i en dialog om fremtiden.<br />
Med venlig hilsen<br />
Lauge , Formand i TS<br />
3
MEDLEMSMØDE i Ribe 27.-28. oktober <strong>2012</strong><br />
Temaet er VADEHAVET<br />
Program lørdag<br />
13.00 Vi mødes på Skibsbroen ved JOHANNE DAN og<br />
sejler mod Kammerslusen og videre ud i Vadehavet.<br />
Husk varmt søtøj. Skipper Bjarne Kiholm vil forsøge<br />
at sætte os i land på en østersbanke, hvor vi kan plukke<br />
nogle smagsprøver. Husk gummistøvler. Vi besøger<br />
sælerne.<br />
19.00 Skafning i Ribe Sejlklub. Efter middagen er ordet frit<br />
Program søndag<br />
08.00 Morgenskafning i sejlklubben<br />
09.00 Thyge Jensen fortæller om sejlads på Vadehavet<br />
11.00 Steffen Steffensen bugserer os rundt i byen og fortæller<br />
om Ribes historie.<br />
12.30 slutter vi af ved JOHANNE DAN.<br />
Der er mulighed for overnatning i Bed & Breakfast i bymidten.<br />
Se på Ribes hjemmeside eller ring til Jønne 21 40 03 74<br />
På gensyn<br />
Det Maritime Ribe<br />
Mere info samt tilmelding på www.ts-skib.dk<br />
4
Skipper Otto Bjørn Leth er død<br />
knapt 63 år gammel.<br />
Der blev pludselig så stille.<br />
Vi vidste det jo godt alle sammen, for vi så det jo komme ganske<br />
stille. Men at det skulle være lige nu, det vidste vi bare ikke.<br />
Det var lidt ligesom i de der talrige kapsejladser, hvor BRITA<br />
LETH - på trods af alt – stilfærdigt og ubemærket sneg sig over<br />
mållinjen med alle sejl sat. Otto havde sneget sig over mållinjen<br />
igen, men denne gang var det desværre for sidste gang. Men det<br />
foregik med både bredfok og spidser sat og ham selv alene ved<br />
både ror og fald.<br />
Otto Leth var en af den sejlende kulturarvs allerstørste pionerer.<br />
Han fejrede i år sit 40 års jubilæum med skonnerten BRI-<br />
TA LETH. Han var ikke den første, der fik ideen at restaurere<br />
et gammelt fragtskib, og sejle med det, andre var allerede godt<br />
i gang. Men han var på en eller anden måde anderledes end de<br />
andre.<br />
Interessen for skibene stammede tilbage fra hans barndom.<br />
Otto´s far havde fået job som skoleinspektør i Egedesminde og<br />
derfor flyttede Otto i 1956 med resten af familien til Grønland.<br />
Dengang fløj man ikke til Grønland, man sejlede<br />
Jeg sidder her og ser på et billede, hvor Otto i 1956 passerer<br />
Prins Christianssund om bord på M/S DRONNING ALE-<br />
XANDRINE. Jeg er ikke i tvivl om, at det allerede her, Otto<br />
fik vakt den indre sømand og interessen for skibe. Men var interessen<br />
ikke allerede vakt på færgen, så blev den det, da han<br />
så alle de fine gamle sejlskibe, som vi andre kun kender fra<br />
Jens Friis-Pedersens flotte værk om de danske skibe i Grønlandsfarten.<br />
Otto Leth påbegyndte sidst i 1960-erne en uddannelse som arkitekt,<br />
men fuldførte aldrig helt studiet, da de tidligere skonnert<br />
HILFRED blev sat til salg, og den var der på det tidspunkt mere<br />
fremtid i.<br />
Familien Leth købte HILFRED og påbegyndte straks en restaurering<br />
af skibet, der senere blev omdøbt til BRITA LETH.<br />
BRITA LETH var primært Otto´s barn, men samtidig også et<br />
familieprojekt. Hele familien var fra starten involveret i restau-<br />
5
eringen, lige som de i de senere år har hjulpet til, når det har set<br />
mest håbløst ud.<br />
BRITA LETH fremstår i dag som et af Danmarks smukkeste<br />
og mest troværdigt restaurerede skibe, intet mindre end et nationalt<br />
klenodie.<br />
Men BRITA LETH var jo ikke ikke Otto´s eneste skib. Han<br />
havde gennem årene flere. Hvor andre i dag tager en hjemløs<br />
hund med hjem fra Portugal, så kunne Otto ikke klare at se skibe<br />
lide. Han måtte redde dem. Således både loggeren LAK-<br />
SEN, loggeren LEO, men også det store fyrinspektionsskib H.<br />
V. RAVN, som blev købt og lagt i Hobro. Tanken var, at skibene<br />
skulle anvendes i det socialpædagogiske arbejde som Otto<br />
havde startet op.<br />
LEO blev sejlet som fragtskib i en kort årrække, men desværre<br />
lykkedes det aldrig for ham at fuldføre projektet med H. V.<br />
RAVN. Men på grund af hans forudseendhed, så er skibet i dag<br />
bevaret.<br />
Mange unge søfolk har været i kontakt med Otto gennem årene,<br />
og det har uden tvivl været en hård skole, for skibet blev<br />
drevet på helt traditionel facon med direkte linie til Marstalskipperne.<br />
Men det har samtidig været en god skole, der har betydet,<br />
at en stor del af den traditionelle viden Otto havde erhvervet,<br />
den bliver bragt videre til kommende generationer.<br />
Otto Leth havde en brændende interesse for de traditionelle skibe,<br />
en interesse der med tiden gjorde ham til en af de mest vidende<br />
og markante personer på området. Han havde naturligvis<br />
en stor fordel i at have været med så tidligt, at han kunne få det<br />
hele overleveret fra mand til mand af de søfolk, der selv havde<br />
sejlet med disse skibe.<br />
I de første år, hvor Otto ikke havde de nødvendige papirer til<br />
at sejle skibet, havde familien en gammel skipper Emdahl ansat,<br />
som tidligere havde sejlet på bramsejlsskonnerter. Det var<br />
her Otto lærte dels at sejle, og dels at vedligeholde et skib på<br />
den traditionelle måde. Skipper Emdahl var Otto´s mentor, der<br />
lærte ham de gamle dyder som kvalitet, håndværk og godt sømandskab.<br />
Og Otto var en ualmindelig opmærksom lytter. Ingen detalje<br />
var for lille til at optage ham, og han sugede viden til sig som<br />
kattehår på et kunststoftæppe. Al denne kundskab gjorde ham<br />
næsten kompromisløs i forhold til det at restaurere et fartøj korrekt.<br />
Og den gjorde ham til en ualmindelig dygtig sømand, der<br />
kunne sit skib. At se ham lægge BRITA LETH til kaj i Fåborg<br />
mellem flere store skibe var en rendyrket fornøjelse.<br />
Når jeg tænker tilbage på Skibsbevaringsfondens begyndelse<br />
og de krav vi dengang stillede til skibsejerne om detaljeringsgraden<br />
af restaureringerne, så kunne mange af de løsninger, der<br />
dengang var gangbare, bringe Otto helt ud af fatning. Jeg har<br />
således måttet lægge ryg til rigtigt mange velfortjente verbale<br />
bank. Men desværre var de fleste skibsejere dengang ikke parat<br />
til at lave tingene, som de egentlig burde. Og vi kunne simpelthen<br />
ikke drive skibsbevaring, hvis ikke skibsejerne var på vores<br />
side og forstod, hvad det var vi ville. Derfor blev det en lang<br />
udvikling, en udvikling hvor Otto Leth på mange måder var en<br />
drivende kraft, der altid var klar til at argumentere og forklare<br />
hvorfor og hvordan.<br />
Otto Leth havde den specielle udstråling, der skulle til at gøre<br />
ham til en slags patriark, ikke bare for familien men også for os<br />
andre i miljøet. Det er således et kolossalt savn der opstår, når<br />
en mand med så stor en viden og indsigt ikke er mere.<br />
Otto Leth efterlader sig to børn sønnen Thorbjørn og datteren<br />
Maria, som nu har sejlet på BRITA LETH i flere år.<br />
Æret være Otto Leth´s minde.<br />
Jes Kroman<br />
Skibsbevaringsfonden<br />
6
Mindeord om en rigtig<br />
god kollega<br />
Otto er desværre død kun 63 år<br />
Otto havde en herlig humor og derfor vil det være i hans ånd<br />
at fortælle at vi kollegaer ofte har lavet lidt sjovt med ham om<br />
alle hans ”skavanker ” og at han burde være død for mange år<br />
siden.<br />
Men det var netop her at Otto var anderledes og noget helt<br />
særligt. En stor tålmodig og sej fighter. Det er så imponerende<br />
at Otto på trods af alvorlig sygdom, med flere lange og krævende<br />
hospitals ophold og flere store operationer formåede at holde<br />
styr på hans skib og andre store opgaver vel og mærke på en<br />
måde så vi andre skibs tosser blev helt udmattet ved tanken om<br />
hvad Otto kunne udrette og få fra hånden.<br />
En kæmpe inspirator og et stort forbillede er her ikke mere.<br />
Otto var en stor dreng med stort legetøj og hvor er det ærgerligt<br />
at han ikke nåede at flyve en tur i et andet tosset projekt af Hans<br />
”En flyvemaskine ”Det ville have været et fantastisk syn…<br />
Hvem andre end Otto begynder at restaurere en gammel flyvemaskine,<br />
når man lige har restaureret en stor flot skonnert, sat<br />
sit hus istandsat og meget mere.<br />
Det gjorde Otto !<br />
Jeg kan slet ikke forstille mig den sorg som Bjørn og Marie og<br />
resten af familien gennem lever ved tabet af Otto Jeg tror ikke<br />
det lindre jeres sorg ,men Otto var en stor inspirator for rigtig<br />
mange af os !<br />
Jeg kommer til at savne ham<br />
Kollegaen Lauge<br />
TS formand og ven<br />
Kære sømand og borger<br />
Af Jens Weiss, Marstal<br />
Der er brug for, og behov for, nye ideer og tiltag for at finde veje<br />
til bevarelse af vores sejlskibsflåde.<br />
Alle steder hvor man retter kikkerten ser man skriften ” der er<br />
ingen penge” eller vi har ”økonomisk krise”. Med den nye skattelov<br />
(afskaffelsen af 33A) kan jeg se, at de projekter som sejler<br />
uden for Danmark går en hård vind i møde. Ved afskaffelsen af<br />
det indirekte tilskud, som man tidligere har opnået med den gamle<br />
skattelov, vil priserne for staten stige meget ved en anbringelse<br />
på et sådant skib, hvis man skal kunne holde den aflønningsstandart<br />
der er i dag.<br />
Mon ikke at kommunerne vil slå sig i riggen, når de skal til at<br />
betale mere for en anbringelse af ”unge mennesker som har valgt<br />
de forkerte forældre” på danske sejlskibe generelt, hvilket vil afstedkomme,<br />
at man vender kikkerten i en anden retning.<br />
Mellem lægmænd og søfolk har der altid været en forståelse for<br />
”det at sejle til søs” giver en grundbasis og uddannelse, som man<br />
kan bruge resten af livet.<br />
At lære at respektere naturens kræfter, betydningen af sammenhold<br />
og have respekt for andre, fordi han er ”min sikkerhedsmand”<br />
er en naturlig tilstand ombord på et skib.<br />
Et skib kan sammenlignes med vores samfund, hvor vi alle har<br />
brug for hinanden for at kunne leve sammen og opnå et godt,<br />
sundt og sikkert liv. Men hvorfor vil de folkevalgte politikere<br />
ikke tage del i, eller give mulighed, for det? Ankerkæden er ikke<br />
knækker endnu, men der skal ikke mange flere bølger til.<br />
Lige nu, ligger flere af disse skibsprojekter med for meget vand<br />
på dækket og det gør, at ankerkæden er på bristepunktet. Som sømand<br />
og borger bør vi/du gøre vores lokale folketingsmedlem<br />
opmærksom på problemstillingen. Hvorfor ikke invitere hende/ham<br />
med på en tur eller bare komme se hvor meget der bliver<br />
gjort rundt omkring på de forskellige skibsdæk i Danmark.<br />
Skulle vi ikke sammen prøve at forhindre en skibskatastrofe og<br />
sætte alle sejl nu, inden den her kuling får blæst os omkuld.<br />
Er du være i tvivl hvem der er valgt i dit område er her et link:<br />
http://www.b.dk/forward/emailref?path=node/16575916<br />
Med venlig hilsen og God vind.<br />
7
Limfjorden Rundt <strong>2012</strong> ombord på ALDARION<br />
Af Birthe Ebdrup, foto Andrea Gotved<br />
Der er hos os en tradition for, at når sejladsen Limfjorden Rundt<br />
starter mandag i uge 37, så er vi i Løgstør. Enten i vores egen<br />
båd eller kørende i bil. I år var planen at sejle VINDI (en Vindø<br />
50 fra 1976) fra Nibe til Løgstør lørdag inden sejladsen og så<br />
ellers pendle lidt frem og tilbage mellem arbejde og båden, for<br />
så til næste weekend at sejle VINDI til Skive til afslutningen på<br />
Limfjorden Rundt. Vi, d.v.s. Lasse og Birthe, sejlede til Løgstør<br />
lørdag formiddag og alt gik efter planen, dvs. båden fortøjet på<br />
ydermolen i Kanalhavnen. Der er altid en fantastisk stemning<br />
når alle de gamle sejlbåde samles i kanalhavnen og langs kon-<br />
gekajen. Og Løgstør forstår at skabe fest og stemning på havnen,<br />
så vi lå centralt for det hele.<br />
Søndag ringede telefonen. Lars Klok fra Værftet i Skive havde<br />
en kunde, John Bryden, som havde tilmeldt sig sejladsen,<br />
men manglede en besætning til at sejle turen Limfjorden Rundt<br />
på ALDARION. Jeg havde flere gange tidligere mødt John og<br />
kendte hans dejlige båd, så jeg var parat til en uge på vandet.<br />
Samtidig havde Thea, som netop var færdig med 5 måneders<br />
togt med GEORG STAGE ringet og spurgt om mulighed for at<br />
komme med en af bådene Limfjorden Rundt. Hun havde også<br />
ELSA MAGRETHE gir den gas.<br />
8
FULTON, LOA og BONA GRATIA på startlinjen.<br />
en veninde Mette fra GEORG STAGE, som gerne ville med og<br />
de to friske piger kom også med på ALDARION. ALDARI-<br />
ON er ca. 11 m lang og bygget 1990 på et værft i Sydafrika til<br />
værftsejeren selv. Den vejer ca. 12 tons og har krydset Atlanterhavet<br />
3 gange. Det er en tung båd, som kan klare meget vind og<br />
også skal have meget vind for at få fart. Den har 2 master, men<br />
kun bom på den bageste. Båden serviceres af Værftet i Skive og<br />
ligger her, når den ikke er på farten.<br />
Vi mødtes mandag morgen på Værftet i Skive, hvor ALDA-<br />
RION lå fortøjet. John havde på forhånd provianteret, så efter<br />
en kort gennemgang af båden, var vi klar til at sejle til Løgstør.<br />
Vi var lidt spændte, for John var den eneste som tidligere havde<br />
sejlet båden, ingen af vi 3 piger havde tidligere sejlet kapsejlads.<br />
John havde sejlet lidt rundt i Limfjorden, men ellers var<br />
jeg den eneste som kendte fjorden og havnene. Og så var der<br />
lige et sidste problem, nemlig sproget for John er fra Skotland,<br />
bor til daglig i Oslo, men er gift med en dansk pige fra Skive.<br />
John forstår en del dansk og norsk, men taler helst engelsk<br />
og det er ikke min stærke side, men heldigvis var Thea og Mette<br />
gode til engelsk, så vi kom gennem ugen uden alt for mange<br />
misforståelser, men sommetider skulle vi lige konferere lidt inden<br />
vi alle forstod hvad der blev sagt.<br />
Fin sejlads til Løgstør hvor vi fik lidt styr på hvad, hvem og<br />
hvor og ankomst sidst på eftermiddagen. Vi fik plads lige indenfor<br />
indsejlingen i kanalhavnen som båd nr. 7 og med udsigt over<br />
til VINDI, som lå yderst på molen. Så kunne vi holde fri indtil<br />
næste morgen. John var en tur på Limfjordsmuseeet og købte<br />
2 expl. af den nye bog om Limfjorden Rundt, skrevet af Esben<br />
Munk Sørensen og Tonny Schnoor – de sejlede begge med<br />
nogle af dagene. Thea og Mette mødtes med deres kærester som<br />
sejlede med 2 af de andre tilmeldte både, VIKTORIA og LOA,<br />
og min mand Lasse kom også til Løgstør, da han havde fri fra<br />
arbejde. Der var fælles spisning i stort telt på havnen, hvor beredskabscenter<br />
Vesthimmerland havde lavet skipperlabskovs.<br />
Derefter havde min søn Kristian inviteret til rundvisning på<br />
LOA, en stor 3-mastet barkentine hjemmehørende i Aalborg.<br />
John, Lasse og jeg fulgtes en tur rundt på havnen og bagefter<br />
var der kaffe på ALDARION. Og så gik nogle af os til køjs.<br />
Næste morgen skippermøde i Kulturladen og morgenmad til<br />
alle øvrige i teltet. På skippermødet blev Niels Sohn hyldet da<br />
det i år var hans 25. Limfjorden Rundt. Nogle kreative sjæle<br />
havde fået fremstillet nogle flag med billede af Niels og hans<br />
hund Viktor og teksten ”Te’ løk”. Det er nordjysk for tillykke.<br />
Alle både fik et flag med Te’ løk samt et Moland-flag (sponsor).<br />
Begge flag skulle hejses på bådene hele turen rundt. Løgstør<br />
kommune havde en gave til alle både: en pakke friske muslinger<br />
samt en flaske hvidvin. Sejladsens regler blev gennemgået<br />
og så var der afgang til start. Startlinje udenfor Løgstør rende.<br />
Først blev de store både sendt af sted og 15 min. senere de<br />
øvrige. Der skulle sejles kapsejlads op til Feggesund. Der var en<br />
meget frisk vind og vi satte et reb i storsejlet, fuld genua og desuden<br />
lille fok og endnu et sejl kaldet mizzan. Vi blev nr. 4 i denne<br />
første sejlads i vores klasse. Efter Feggesund for motor til<br />
Thisted i regnvejr. Bådene blev pakket i havnen og så kom det<br />
fine vejr med sol. John tilberedte muslingerne og vi fik et fornemt<br />
måltid i cockpittet.<br />
Efter besøg af gamle venner og Kristian ombord, var det tid til<br />
et bad i skurvognen på havnen. Derefter var der helstegt pattegris<br />
med tilbehør i bådhallerne ved sejlklubben. Lækkert måltid<br />
og derefter afsløring af dagens resultater og uddeling af præmier.<br />
Onsdag morgen igen skippermøde og her skulle vi også have<br />
spisebillettter til de øvrige havne. Afsejling kl. 9 og derefter for<br />
motor /sejl gennem Vildsundbroen og videre for sejl til vi nåede<br />
til Jegindø. Her skulle dagens kapsejlads begynde. Fin sejlads<br />
øst om Venø til kort før Struer, og ikke så meget vind som da-<br />
9
gen før, så rebet blev taget af storsejlet og vores sidste sejl topsejlet<br />
kom også op. Undervejs fik John SMS fra svigerforældrene<br />
fra Skive. at de ville komme med aftensmad til hele besætningen.<br />
Regnvejr i Struer, men Paulas hjemmelavede suppe<br />
og oksekød i peberrodssovs med hjemmeavlede kartofler var et<br />
lækkert måltid. John gav Paula og Gunnar det ene eksemplar af<br />
bogen om Limfjorden Rundt.<br />
Torsdag morgen skippermøde med gammel dansk og et krus<br />
i gave til hver båd. Kapsejlads fra Venø havn til Glyngøre. Flot<br />
vejr, men for lidt vind for ALDARION. Om aftenen var der fællesspisning<br />
i teltet med spareribs og tilbehør – mums. Bordene<br />
var flot dækket op med rigtig porcelæn og glas og pyntet med<br />
foldede servietter. Derefter underholdning af orkestret Tonight,<br />
som fik rigtig mange på dansegulvet. Også sangeren Dale A.<br />
Smith var på scenen og underholde. Sidst på aftenen kom også<br />
min mand Lasse, som skulle sejle med de sidste 2 dage.<br />
Fredag morgen med piskende regnbyger. Alle byens skolebørn<br />
var på havnen med flag og sang, men det hele druknede lidt i<br />
regnen. Sen afsejling til kapsejlads – vi skulle jo kun kort vej til<br />
Fur. Min søn Kristian var denne dag ombord på den norske båd<br />
FÆELLERØY. Der kom et opkald fra FLEKKERØY på VHFradioen.<br />
De ville gerne have hjælp, da de havde en med benbrud.<br />
Straks var jeg nervøs for at det skulle være Kristian, men<br />
han svarede ikke på telefonen. Det viste sig senere at det var<br />
den norske skipper, som var blevet fanget af skøderne under en<br />
bomning. Dobbelt lårbensbrud og et flækket skinneben. Marinekutteren<br />
Manø kom hurtigt til hjælp og havde undervejs hentet<br />
en læge på UTOPIA, så man besluttede først at flytte den tilskadekomne<br />
når båden var kommet til Fur. Her var ambulancen<br />
parat og kørte skipperen til hospitalet. Om eftermiddagen<br />
opvisning af cirkusbørn på havnen på Fur og ombord på ELSA<br />
MAGRETHE svang børnene sig rundt i riggen. Spisning i teltet<br />
på havnen med kyllingebryst og tilbehør fra Chili-John, det<br />
smagte dejligt. Borgmesteren holdt tale, men kun få kunne høre<br />
hvad han sagde, så han kom til Skive dagen efter og gentog det<br />
hele.<br />
Kapsejlads.<br />
10
Fra Nykøbing til Fur.<br />
Lørdag morgen frisk vind, men retningen gjorde at vi kun<br />
kunne sejle kapsejlads til Hvalpsund. Her var vinden ret kraftig<br />
og ALDARION sejlede enormt hurtig og vi fik lidt vand over<br />
rælingen mens vi overhalede flere skibe. Undervejs oplevede vi<br />
at Troels Kløvedal stod på VALKYRIEN og videofilmede bl.a.<br />
ALDARION. Ved ankomsten til Skive lagde vi ALDARION til<br />
kaj i Værftshavnen. Vi pakkede og rydde op på båden, som nu<br />
var hjemme igen. Mette og Thea bestemte sig for at de gerne<br />
ville hjem og jeg kørte dem til toget. Imens var John og Lasse<br />
til afsluttende skippermøde på Moland. Derefter en tur rundt på<br />
havnen i Skive og endnu et smut ombord på LOA. Tilbage på<br />
Værftet fik vi et hurtigt bad og så var vi klar til afslutningsfest i<br />
værftets hal 3. Her var pyntet op med sejl oppe under loftet og<br />
igen var der god mad – denne gang fra Tinnes køkken. Der blev<br />
delt præmier ud til de 3 bedste i hver klasse, vi blev desværre<br />
kun nr. 4. Der blev uddelt flere andre præmier bl.a. uheldigste<br />
skib o.s.v. Desuden fik Niels Sohn overrakt en gave i anledning<br />
af hans 25 års jubilæum. De både som ikke havde vundet præmie<br />
fik i stedet en flot graveret messingplade til båden. Og så<br />
var der igen musik og dans og megen snak. Ud på de små timer<br />
var alle tilbage på bådene eller ude i byen og så var en helt fantastisk<br />
uge Limfjorden Rundt slut. Tusind tak for en herlig uge<br />
til først og fremmest John og Thea og Mette. Men også en stor<br />
tak til alle de andre sejlere og ikke mindst til dem der har stået<br />
for arrangementet, både ude på vandet og rundt i de enkelte<br />
havne. Det var simpelt hen flot hele vejen igennem. Hvis jeg får<br />
mulighed for det er jeg med igen næste år – VI SES.<br />
11
Fyn Rundt med FLEKKERØY<br />
Af Anne Nygren<br />
Fra vores venner i Norge har jeg modtaget følgende indlæg:<br />
Vi hadde seilt i det Sydfynske øhav noen uker, da FLEKKE-<br />
RØY skipper Bjørnar plutselig spør: skal vi bli med på «Fyn<br />
rundt»?. En kjapp epost med like rask og positivt respons,<br />
tenkte regattailden hos oss. DVINA ble vennlig mottatt og fikk<br />
ligge i Svendborg, skipperen måtte hjem.<br />
Jeg tok med meg alt mitt pikk-pakk, mønstret på FLEKKE-<br />
RØY, og dermed var «Fyn rundt» i gang. Selve starten gikk fra<br />
Kerteminde 23. juli. Vi fikk en utmerket start, vi tror vi var andre<br />
båt over startstreken (!) etter LILLA DAN, som viste seg så visst<br />
ikke å være særlig liten. Det blåste godt, og i vår «spesialklasse»<br />
var det bare fire båter; ELBE nr 5, ATALANTA og VALKY-<br />
RIEN, alle tre langt større enn oss – og det ble vanskelig å hevde<br />
seg for en liten båt i så mye vind. Men seilasen var fantastisk!<br />
Vi gikk i mål halv ett, men var ikke i havn før i åttetiden om kvelden,<br />
etter banking i mot.<br />
Vel i havn i Middelfart var det et yrende liv, det lå tett-i-tett med<br />
flotte skuter, solen skinte, brygga var tettpakket med glade mennesker<br />
– alt i alt et fantastisk skue. På skuta HAVET viste de en<br />
forestilling med absurd komikk, ablegøyer og akrobatikk i riggen.<br />
Det ble «bryggesleng» og besøk med omvisning på andre<br />
båter. Vi møtte nye og gamle venner og den kvelden sovnet jeg<br />
momentant i samme øyeblikk jeg la hodet på puten. Tidlig neste<br />
morgen; morgenmad og «fairplay», her skulle mannskapet på et<br />
eller annet vis presentere seg selv. Vi hadde ikke helt skjønt opplegget,<br />
men klarte å presentere båt og mannskap, ved å stille i<br />
like FLEKKERØY t-skjorter og snakke svorsk (svensk-norsk)<br />
med innslag av engelsk og dansk.<br />
Lite vind denne dagen, veldig bra for oss! Vi var fornøyde med<br />
både starten og taktikken og plasseringen. Kveldens «fairplay» i<br />
Assens var «skalleroing», vi ante ikke hva ordet betydde en gang,<br />
men fant ut at der var best å bare å hive seg på leken. «Skallene»<br />
var skall av livbåter og det var om og gjøre å padle ut til en bøye<br />
og tilbake. Samtidig var det helt «fair» og skubbe borti andre deltakere.<br />
Ikke lett, men veldig gøy! Kvelden ble avsluttet med fyrverkeri<br />
og nok en god natts søvn.<br />
Neste morgen var havet speilblankt og den deilige, men akk så<br />
sjeldne tropevarmen hadde satt inn for fult. Morgenbad, morgenmad<br />
og avgang før kl 08.00. Det ble ingen seilas denne dagen, i<br />
stedet badet vi, kastet vannballonger og lot oss steke i solen. Vi<br />
kom tidlig til havn i Sønderborg, men måtte vente på å få anvist<br />
plass til de store båtene hadde lagt til. Dermed ble det det vi på<br />
norsk kaller «bryggekino›, kose seg med å se hvordan båtene legger<br />
til – det hele utført svært profesjonelt av flinke båtfolk!<br />
Jeg ble nødt til å forlate FLEKKERØY i Sønderborg for å reise<br />
hjem til Norge i begravelse, men var ikke i tvil om at Klara og<br />
Bjørnar hadde spennende og fine dager foran seg. Og da vi traff<br />
dem igjen allerede lørdag i Svendborg, fikk vi høre om noen flotte<br />
dager og en fest (og ikke minst festmåltid) med høy standard!<br />
Oppsummering: den morsomste, hyggeligste og flotteste kappseilasen<br />
jeg har vært med – takk til alle dere som gjorde dette mulig!<br />
12
Skal – skal ikke – Skalø<br />
55.57,4’ N. 11.21,4’ E. - På rejse fra Bogø til TS-pinsestævne <strong>2012</strong> i Marstal<br />
Oplevet og fortalt af Arne Gotved<br />
Onsdag før pinse<br />
Klokken er 8 – vinden er midlertidig løjet og der er lidt vand under<br />
kølen – tidevandet har lettet os fri af bunden – GASEN er<br />
let bortset selvfølgelig fra fortøjningerne.<br />
Selv om vi i følge vejrvarslerne først skal gå af i morgen hvis<br />
vi skal have magsvejr til at komme videre vestover, var det måske<br />
en god ide at benytte højvandet og komme ud af havnen og<br />
det grunde vand, og sejle de få sømil til Onsevig, hvor vi så kan<br />
afvente det konfortable vejr.<br />
Vi ligger i Skalø Havn, hvor østenvinden har frit løb over den<br />
lave dæmning til Fejø, men ellers er det et af de skønneste steder<br />
man kan havne i Danmark, og et mangeårigt ønske på GA-<br />
SEN er gået i opfyldelse – mere om det senere.<br />
Vi er to om bord – den sædvanlige besætning med bagbords<br />
styrmand og styrbords bagmand – og vi er for dem der ikke kender<br />
os, et ældre ægtepar (for længst pensionerede) med en god<br />
bagage af erfaringer med vores skib. Bagmanden gennem 35 år,<br />
og styrmanden har været påmønstret i 25. Så alt er vel bortset<br />
fra at det begynder at knibe med hørelsen.<br />
Der bliver taget en hurtig beslutning – rejerusen tømmes for<br />
en pot rejer – og så af sted selv om vi mister en dag i paradis.<br />
Og dog – vi var ikke hurtige nok - der var alligevel for lidt<br />
vand i havnehullet, og efter få meter står vi urokkelig fast.<br />
Hverken vedholdende fuld kraft frem eller ditto bak flytter os<br />
af stedet selv om plutten hvirvles op og der dufter af kulbrinte.<br />
Vi ligger med østre molehoved fire meter agten for roret,<br />
og vestre molehoved 5 meter til styrbord. Og hvad gør man så<br />
lige med 12 tons der ikke vil flytte sig, og et lavvande der er<br />
på vej?.<br />
En venligsindet morgenturist kommer til hjælp og får fumlet<br />
en forhalingsline – der kommer over i andet kast – rundt om<br />
en pullert på vestmolen, men lige meget hvor meget vi haler ind<br />
flytter vi os ikke en tomme, så vi siger tak for hjælpen.<br />
Så kommer lassokastet til molepullerten agter, så vi bliver bundet<br />
fast i begge ender, og nu lykkes det at forhale så meget agter<br />
at forskibet slipper lidt og kan hales tættere på molehovedet<br />
til styrbord, så vores slusebrædt – et fire meter langt kalmarbrædt<br />
– kan nå over, så vi selv kan arbejde fra land. Næste skridt er en<br />
lang trosse fra skudens agterpullert til vestkajen som vi lige har<br />
forladt, så vi kan få et vinkelret træk fra land til agterskibet – men<br />
intet flytter sig, hælen er groet godt fast i bunden.<br />
Hvad gør nu en klog – ”gode dyr er rådne” – vi spærrer havneindløbet<br />
totalt. Det giver ikke mening at sætte jollen i vandet<br />
og ro et anker ud, vi må hitte på et taljetræk til kajen eller – eller<br />
- eller praje den jolle der netop sejler forbi et stykke ude med tre<br />
unge mænd der dørger hornfisk. Yes.<br />
Når nøden er størst er hjælpen nærmest, og den næste halve<br />
time kommer det hele på plads med den ekstra man-power.<br />
Fire mand i træktovet gav langsomt, ganske langsomt, et bedre<br />
resultat - GASEN lettede, så den kunne hales agterover.<br />
Et par mindre fiskerbåde (de to andre skibe i havnen) forhales<br />
så vi kan fortøje yderst på østkajen, hvor der er mest<br />
vand og den gunstigste position for at komme ret ud af havneløbet.<br />
13
Vi siger tak for hjælpen, øller bliver knappet op og snakken<br />
går inden vores hjælpere vender tilbage til hornfiskene i Ståldybet.<br />
Det er fint at møde mennesker på den måde, dagen er stadig<br />
ung – klokken er kun halv elleve – og bagbords styrmand bemærker<br />
næsten muntert at nu må det være tid til morgenmad<br />
– det med morgenstrækningerne er i den grad overstået – vi<br />
har god tid, og ligger fint på Skalø, som vi egentlig havde både<br />
planlagt og glædet os til.<br />
Mit første kendskab til Skaløs eksistens var en invitation til<br />
GASEN fra OTTO MATHIASEN til at fejre Mette og Finns<br />
sølvbryllup i 1996, i den lille havn, der i indbydelsen - med rette<br />
- blev beskrevet som et af Guds bedste steder i vores hjemlige<br />
sejladsområde.<br />
GASEN havde desværre andre sejlplaner, men afbuddet var til<br />
at bære da søkortet blev studeret – vanddybden i havnen var opgivet<br />
til 1,2 m og vi stikker 1,65.<br />
Efterfølgende fik jeg at vide at det havde været en flot fest –<br />
på trods af at OTTO MATHIASEN stikker det samme som GA-<br />
SEN.<br />
Senere har vi - når vi anduvede Dybvig på Fejø - cyklet ud<br />
til Skalø, der er ’landfast’ med en smal dæmning fra draget på<br />
Fejøs nordvestlige hjørne. Og hver gang har vi fået at vide at<br />
der var vand nok til os (1,9 m) – en af gangene med den tilføjelse<br />
at det nok var med vilje at der ikke var sendt en rettelse<br />
til Kort- og Matrikelstyrelsen. Den lille havn er familien Bangs<br />
private selvbyggede fiskerihavn, og ’der skulle da helst ikke<br />
komme for mange’. Men vi skulle selvfølgelig altid være velkomne.<br />
Først i år, hvor vi allerede satte kursen fra Bogø mod Marstal<br />
mandag morgen - med en herlig sejlads for fulde sejl – passede<br />
det så med at opfylde ønsket, så det gamle ’skal ikke’ blev til<br />
et ’skal’, og sidst på eftermiddagen listede vi så ind på det lave<br />
vand og - skulle det vise sig – på lykkelig og uforståelig vis, fik<br />
anduvet havnen endda på trods af at indsejlingsbøjerne var inddraget<br />
for at blive malet.<br />
Helt problemfrit var det nu ikke – det var tungt at forhale til<br />
kaj – vi ’lugtede grunden’.<br />
Næste dag – tirsdag før pinse – kom cyklerne frem, og Fejø<br />
blev checket af. Møllen havde fået vinger på, og Dybvig Havn<br />
lignede sig selv bortset fra at det meste af jollebroen ikke havde<br />
overlevet vinterens is, så begge drivkvaserne lå inde i havnen<br />
klar til at sejle til TS pinsestævnet i Marstal, som vi også selv er<br />
på vej til. Gamle venner kom senere på besøg på GASEN, og<br />
dagen endte med den flotteste solnedgang suppleret med friskplukket<br />
malurt i snapseflasken.<br />
Torsdag før pinse<br />
Klar til afsejling klokken 06.00 ved højeste tidevand. Søren (der<br />
både er medlem af TS, og bosat lige på den anden side af Draget)<br />
er tidligt ude med hunden, og runder netop havnen da vi<br />
kaster los med fuld fart frem på maskinen og gennemfører en<br />
sejlads på en hel bådslængde inden vi igen sidder fast og for anden<br />
gang spærrer havneindløbet for alt andet end kajakker. Så<br />
er det igen tid til morgenstrækninger. Søren hjælper os med alle<br />
mulige tov-øvelser, men resultatet er og bliver at GASEN ikke<br />
kan komme flot uden et alvorligt slæb, hvis ikke vi skal spærre<br />
havnehullet til vinden går i vest – hvilket giver højere vandstand<br />
- som vejrmeldingerne lover efter pinse.<br />
Noget må gøres, koste hvad det vil, og Søren lover at prøve at<br />
kontakte en slæbebåd han kender. Og minsandten om der ikke<br />
er telefonkontakt efter et par timer – hurra - vi får assistance fra<br />
søsiden.<br />
Jollen bliver sat i vandet, det meste af vores tovværk bindes<br />
sammen, klar til at blive roet ud til slæbebåden. Da den ankommer<br />
afprøves forsigtigt hvor så tæt den kan komme på havnen,<br />
og det viser sig heldigvis at vores tovværk rækker.<br />
Slæbebåden var i øvrigt et aldrende slidt, men stadig smukt,<br />
nittet jernfartøj fra 1898, der lignede noget der kunne blive er-<br />
14
klæret bevaringsværdigt.<br />
Tilbage på GASEN er alt klart – maskinen sættes på fuld kraft<br />
frem, og slæbet begynder uden at der sker andet end at vi flytter<br />
os en halv meter inden trossen springer. På den igen – med samme<br />
resultat.<br />
Den gode skipper på slæbebåden finder et par absolut gamle<br />
men håndledstykke nylontrosser frem, som jeg med megen besvær<br />
får bundet sammen med en reglementeret ’sømandsknude’<br />
der dårligt kunne være i optimistjollen, og det hele starter forfra.<br />
Det siges at ’tredje gang er lykkens gang’ og her passede det.<br />
Langsomt gik det, men efter nogen tid slap bunden endelig sit<br />
jerngreb, så GASEN blev trukket fri af havnehullet og bumpede<br />
over nogle sandbanker ud på frit vand.<br />
Lettelsen var stor – ikke mindst da alt var tæt og eneste skade<br />
var et sprængt vaterstag. Der var vand under kølen, skuden var<br />
sødygtig, og pinsen var reddet.<br />
Men så kom det alvorlige – var der dækning i skibskassen til<br />
afregningen?<br />
Jeg var forberedt på en større udskrivning – men nej. Den<br />
gode skipper havde tidligere haft en båd i TS – han var inde i<br />
sagerne, og vidste hvor vi skulle hen – så det kostede ikke noget.<br />
Det er på mange måder godt at være medlem af Træskibs<br />
Sammenslutningen.<br />
Efter denne generøse optakt anduvede vi Marstal sidst på dagen<br />
– i god tid inden BONAVISTAs søsætning og det vellykkede<br />
TS-pinsestævne som der er berettet om i sidste TS-blad, hvor<br />
GASEN - med gode venners, og ikke mindst slæbebådens hjælp<br />
– kunne deltage for 30. gang.<br />
Boganbefaling<br />
100 år i søen, af Ole Mortensøn<br />
om skonnerten ANNE MAGRETHE (FRI)<br />
På bagsiden af bogen står:<br />
”Det er vel få gamle eksisterende sejlskibe, som har en så interessant<br />
skæbne som skonnerten ”Anne Margrethe”? Efter en<br />
tid som sejlskib under tysk flag, blev den under dansk flag motor<br />
fragtsejler, og da den beskæftigelse stoppede, kom den under<br />
amerikansk flag og sejlede ud på de 7 have, hvor den deltog<br />
i mange forskellige miljø- og fredsaktiviteter, indtil den vendte<br />
hjem til byen hvor den blev bygget i 1912 og kunne fejre<br />
100-års jubilæum liggende ved Ring-Andersens værft og ejet at<br />
”Sejlskibsforeningen Anne Margrethe af Svendborg””<br />
Fra forordet af Thomas Bretton-Meyer, næstformand i foreningen<br />
”(…)I 2007 stiftedes foreningen ”Sejlskibsforeningen Anne<br />
Margrethe af Svendborg” til bevarelse og genopbygning af skibet<br />
for eftertiden. Nævnte forening med ca. 40 medlemmer varetager<br />
nu driften af skibet. Bogen er tænkt som et historisk dokument<br />
om de stolte skibstraditioner i Danmark. Samtidig er det<br />
mit håb at bogen kan medvirke til at bevarelse af skibet og dets<br />
historie i fremtiden.<br />
(…)”<br />
(Tirsdag efter pinse var der frisk vestenvind i Smålandsfarvandet,<br />
og vandstanden i Skalø Havn var 60 cm højere end ugen<br />
før – det halve havde været nok til os, men næste gang vi kommer<br />
til Skalø bliver det under alle omstændigheder igen på cykel.)<br />
15
Fem logoer<br />
Tekst: Arne Gotved<br />
Logoer tegnet af: Jens Lorentzen, Bo Bonfils og Arne Gotved<br />
I stedet for den traditionelle skibstegning, går ’min side’ denne<br />
gang tæt på de logoer der tegner os selv - TS og skibsbevaringen.<br />
Dagen efter pinsestævnet i Marstal <strong>2012</strong> blev jeg ringet op af<br />
en journalist der havde nogle spørgsmål om TS og historien, i<br />
forbindelse med en større artikel om begivenhederne i Marstal,<br />
der blev bragt i Weekendavisen ugen efter, med overskriften<br />
’Under sejl på ny’.<br />
Journalisten var af den opfattelse at det var mig der stod bag<br />
TS-logoet med agterspejlet og teksten ’under sejl på ny’– hvilket<br />
jeg ville have været temmelig stolt over, men det var godt<br />
hun checkede baggrunden inden fejltagelsen gik i trykken.<br />
Men logoet har siden 1990 prydet bagsiden af TS-bladene<br />
(hvilket måske er årsagen til journalistens opfattelse) – nu i de<br />
oprindelige farver - og agterspejlet går igen i vores mastemærker,<br />
hvor årstallet erstatter teksten.<br />
Jens Lorentzen stod også i flere omgange bag de tidlige TSblade<br />
i A5 format, og jeg husker tydelig min egen reaktion da<br />
jeg i 1978 fik et i hånden – Træskibsejernes Sammenslutning<br />
udstrålede gennem den lille trygsag en grafisk kvalitet som det<br />
var værd at abonnere på, hvilket var medvirkende til at jeg blev<br />
medlem.<br />
Det var heller ikke hvem som helst der tegnede vores stander<br />
(logo nr. 2) – Bo Bonfils sendte på smukkeste vis Jomfruen til<br />
tops. At de færreste forstår hvad der ligger bag har givet mange<br />
gode diskussioner – ormestanderen blev den tidligere kaldt<br />
på grund af hullerne i skiven, med slet skjult hentydning til vores<br />
gamle skuder, og andre har troet at blindesamfundet eller<br />
elektrikernes fagforbund var ude – men det smukke symbol har<br />
alt andet lige givet, og giver igen og igen, en god lejlighed til at<br />
fortælle om vores formål og historie, når de nysgerrige spørgsmål<br />
om det uforståelige logo bliver stillet.<br />
Ved 10 års jubilæet i 1981 blev foreningsnavnet ’Træskibsejernes<br />
Sammenslutning’ ændret til det nuværende ’Træskibs<br />
Agterspejlet (logo nr.1) blev tegnet at nu afdøde grafiker Jens<br />
Lorentzen til udstillingen ’Under sejl på ny’ i Roskilde i 1971,<br />
hvor hele TS historien starter – 7 år før jeg sejlede ind fra sidelinien<br />
og anduvede foreningen.<br />
16
Sammenslutningen’, og Jens Lorentzen håndtegnede det markante<br />
TS (logo nr. 3) med det fint spatierede foreningsnavn til<br />
det daværende blad i A5 format.<br />
Logo og tekst gik uændret videre til det nye kvadratiske TSblad,<br />
da bladet blev redesignet på mit tegnebord i 1990. Prøv<br />
at studere Jens bogstaverne nærmere – ingen computerskrifter<br />
kommer på højde med det håndlavede når det er bedst.<br />
Journalisten nævnte i telefonsamtalen at vi var en sammenslutning<br />
med mange logoer – og det har hun unægtelig ret i. Til<br />
overmål har jeg selv sidst i 80erne tegnet endnu et TS logo – de<br />
tre skibe – (logo nr. 4) på et tidspunkt hvor det var vigtigt at formidle<br />
at TS var forum for alle fartøjsstørrelser fra joller til skonnerter,<br />
gennem et umiddelbart forståeligt logo. Det er vigtigt vi<br />
står sammen, men de små bliver til tider stadig undervurderet i<br />
vores sammenhæng – for eksempel blev denne pinses tilmeldinger<br />
(som blev refereret i pressen) beskrevet som 84 gamle skuder<br />
og syv fine joller. Tidligere ville der have stået 91 gamle fartøjer.<br />
For at tydeliggøre TS er logoet ’de tre skibe’ på det sidste blevet<br />
tilføjet Jens Lorentzens TS, og sammentegningen af de to<br />
symboler ser ud til at fungere godt på de nye trøjer og bluser.<br />
Ifølge ordnet.dk er et logo ”et billedligt tegn som et firma, en<br />
institution eller en person bruger til at gøre opmærksom på sig<br />
selv med, og som fx optræder på skilte, brevpapir og varer”.<br />
Og betydningen af genkendeligheden gennem et godt logo kan<br />
ikke undervurderes, og firmaer og offentlige institutioner ofrer<br />
formuer på det/de rette logoer, og derefter megen energi på<br />
at fastholde den/de originale udgaver – virksomhedens kvalitative<br />
identitet.<br />
Efter en intern idekonkurrence i Skibsbevaringsfondens bestyrelse<br />
fik jeg i 1990 overdraget at færdiggøre mit oplæg til Fondens<br />
logo – en symbolsk redningskrans (eller bjergemærs som<br />
er det rette navn) indskrevet i nationalflaget. Dog grafisk strammet<br />
op, så den røde krans har en bredde på 3/9 af radius, og<br />
de hvide bånd – altid med vandret og lodret placering – har en<br />
bredde på 2/9 af radius.<br />
Sammen med Dannebrogs røde farve (defineret som Pantone<br />
warm red U) - blev redningskransen et enkelt og klart defineret<br />
logo, som jeg både fik ros og honorar for. (logo nr. 5)<br />
Efterfølgende har Fonden digtet mange varianter – i starten<br />
af manglende forståelse for logoets betydning, designet og ophavsrettighederne,<br />
senere på trods af indsigelser.<br />
På messingpladerne til de fartøjer der netop er udnævnt som<br />
’Historisk monument’ fremtræder Skibsbevaringsfondens logo<br />
f.eks. meget ude af mål, og helt galt er det gået i den seneste<br />
TS-folder, hvor foreningens gamle omsorg for den grafiske kvalitet<br />
desværre er smidt over bord.<br />
Her er Skibsbevaringsfondens logo f.eks. sat på sort baggrund<br />
uden hvide bånd, så referencen til Dannebrog og de nationale<br />
farver er forsvundet. Hvem der har fundet på det ved jeg ikke<br />
– men det er vel næppe for at signalere at det ser sort ud for<br />
Skibsbevaringsfonden – bortset selvfølgelig for den manglende<br />
forståelse og respekt for et logos betydning.<br />
Det er glædeligt at TS-bladet ikke fifler med vores velkendte<br />
logoer – ej heller bjergemærset – og jeg kan kun opfordre bestyrelsen<br />
til at fastholde den gamle forståelse og omsorg for foreningens<br />
grafiske kvalitet.<br />
For eksempel at tage vare på at standerne trykkes og sys efter<br />
Bo Bonfils originaloplæg, så jomfruen hver gang placeres præcist<br />
på en rigtig målsat hvid dug, hvad størrelsesforhold der end<br />
er tale om.<br />
17
Skibsbevaringsfondens værftsguide<br />
Et nyt hjælpemiddel til bådebyggeren<br />
Af Tom Rasmussen, Skibshistorisk konsulent<br />
At sætte sit fartøj på værft er en tillidssag. Skibsejeren og værftet<br />
bliver enige om opgavens omfang. Værftet udregner efterfølgende<br />
et tilbud efter de vilkår og den praksis, der er gældende<br />
på stedet, hvorefter der gives håndslag, alternativt en kontrakt<br />
skrives, og arbejdet sættes i gang.<br />
Men er der tale om arbejder på et fartøj med bevaringsstatus,<br />
gælder der nogle specielle regler. Ud over at arbejdet naturligvis<br />
skal være håndværksmæssigt i orden, skulle det gerne også<br />
være håndværkstro for den tidsperiode, som skibet repræsenterer.<br />
I de fleste tilfælde går det godt. Men i nogle tilfælde opstår der<br />
uenighed om opgaven. En skibstømrer kan for eksempel være<br />
uvillig til at lave et stykke arbejde, som måske er historisk korrekt,<br />
men som samtidig kan synes at være en dårligere løsning.<br />
Skibsbevaringsfonden har, på grundlag af mange års erfaring<br />
med tilsyn med restaureringsopgaver, nogle gange også som bisidder<br />
eller mægler mellem værft og fartøjsejer, udarbejdet en<br />
guide til værfterne for istandsættelse af bevaringsværdige fartøjer.<br />
Guiden har til formål at fokusere på de særlige vilkår, der<br />
gælder for restaurering og istandsættelse af fartøjer med A- eller<br />
B-status (A-status omfatter de skibe, der er udnævnt til ”Historisk<br />
Monument”, men skibe med B-status er alle de bevaringsværdige<br />
skibe). Ved at parterne på forhånd er opmærksomme på<br />
og tager hensyn til disse, kan man forhåbentlig undgå, at der efterfølgende<br />
bliver stillet spørgsmål ved om værftet har leveret<br />
det arbejde, der var aftalt.<br />
te kulturhistoriske retningslinjer. Skibsejeren er forpligtet til at<br />
følge disse retningslinjer ved blandt andet at gøre skibstømreren<br />
eller bådebyggeren bekendt med vilkårene for arbejdets udførelse.<br />
Det er naturligvis ikke altid, at skibsejeren har den fornødne<br />
indsigt i skibstømrerfaget, hvilket gør værftsguiden relevant.<br />
Skibsbevaringsfonden anbefaler derfor værfterne, at de i forbindelse<br />
med tilbudsgivning undersøger, om der er tale om opgaver<br />
på et bevaringsværdigt fartøj, som måske yderligere er støttet<br />
af Fonden. Der kan således allerede i tilbuddet tages højde<br />
for eventuelle særlige problemstillinger.<br />
Værftsguiden vil om kort tid blive sendt ud til alle værfter og<br />
bådebyggerier, der har eller kan tænkes at komme til at lave restaureringsarbejde<br />
på bevaringsværdige fartøjer. I forbindelse<br />
med næste års ansøgninger om lån fra Skibsbevaringsfonden vil<br />
værftsguiden være vedhæftet det ansøgningsskema, der ligger<br />
til download på Fondens hjemmeside.<br />
Interesserede læsere vil om kort tid kunne finde værftsguiden på<br />
Skibsbevaringsfondens hjemmeside under fanen Skibsbevaring/<br />
Pjecer og rapporter.<br />
I rammevilkårene for skibes bevaringsstatus forudsættes der,<br />
at vedligehold, istandsættelser og restaureringer skal udføres i<br />
pagt med gode, håndværksmæssige traditioner. Hvis en restaurering<br />
er medfinansieret ved lån fra Skibsbevaringsfonden, følger<br />
der desuden nogle særlige vilkår med, nemlig de såkald-<br />
18
GALVANISK TÆRING<br />
på fartøjer i SALTVAND<br />
Tekst og foto Ulf Brammer<br />
Indsamlet fra flere. Ingeniør Arne Borghegn og internettet. Marts<br />
<strong>2012</strong>.<br />
Ny zinkanode<br />
varmgalvaniserede. Et varmgalvaniseret spir i skroget holder 25<br />
- 30 år. Derefter er det så rustent, at plankerne ikke fastholdes på<br />
spantet, hvorefter du sejler på lykke og fromme! Man må have<br />
en plan for udskiftning af skibsspir og tjekke skroget hvert år, når<br />
fartøjet tages på land.<br />
Glasfiber<br />
Siden 1970 støbes de fleste lystsejlerfartøjer af glasfiber og epoxy.<br />
Dette materiale kræver mindre vedligeholdelse. MEN der<br />
er ofte metaldele udenbords (propel og ror-ophæng m.m.), hvor<br />
man skal begrænse tæringsangrebene. Det er især omkring roret,<br />
på skrueakslen og ved bovpropellen, der er behov for at montere<br />
friske zinkanoder.<br />
Tæring ved strømhvirvler.<br />
Det historiske perspektiv<br />
Vores fartøjer blev i flere tusinde år bygget af træ. Med tiden<br />
fandt man på at forstærke skroget med forskellige metaller.<br />
Joller og både blev tidligere bygget af fyr, lærk eller eg.<br />
Eg er det stærkeste træ man har i Norden. I 1700-tallet udarbejdede<br />
daværende kongelig skibsbygmester D. H. Funch en<br />
klassificering af egetræ i 3 klasser: 1. Stærkt egetræ. 2. Middelstærkt<br />
egetræ. 3. Svagt egetræ. Som bekendt var der flere af statens<br />
skovdistrikter, der meddelte i 1980-erne, at nu var skibsegene<br />
tjenlige.<br />
Egetræets indhold af garvesyre starter omgående et angreb på<br />
de jerndele, bådebyggeren banker i konstruktionen, for at styrke<br />
den. F. eks. jernnagler, spir og stubjern. Disse ting SKAL være<br />
19
Skibe af stål<br />
Jern- og stålfartøjer er de mest udsatte for tæring. Hvert år ofres<br />
store summer på at beskytte disse flydende elværker. Uanset<br />
skrogtype, skal de alle sandblæses og males med epoxy maling,<br />
for til sidst at blive udstyret med ledninger og zinkanoder (’tærezink’).<br />
Vigtige foranstaltninger for at undgå tæring.<br />
Aluminiumsfartøjer. Især fiskefartøjer og specialskibe bygges<br />
med aluminium for at nedsætte egenvægten. Der var også en periode,<br />
hvor fiskerne ville beskytte skroget mod is. Men det varede<br />
kun kort, pladerne blev tæret i løbet af få år. Det viste sig, at man<br />
måtte ændre aluminium’ets molekylære legering.<br />
Ved at blande forskellige metaller på et skib og forbinde dem på<br />
forskellige måder, opstår der situationer, der kan gøre det vanskeligt<br />
at begrænse tæringer på skroget. Dette sker ofte for hver generation.<br />
Forhold i naturen.<br />
Det er en naturlov! Når metaller nedsænkes i saltvand - starter en<br />
elektrisk strøm – en svagstrøm, som døgnet rundt prøver at bytte<br />
metallernes molekyler nedefter i spændingsrækken.<br />
Farvandets salt procent bestemmer hastigheden. Jo mere salt,<br />
desto kraftigere tæring. Brakvandet i Østersøen og Botniske Bugt<br />
har en lav saltprocent. I Kattegat er saltprocenten 2 – 3 %. I Atlanten<br />
er den over 3,5 %.<br />
Farvandets surhedsgrad er også en vigtig årsag til tæring. For<br />
eksempel visse floders forurenede vand. Tæring starter også, når<br />
fartøjet ligger fortøjet i længere tid ved kloakudløb.<br />
I ferskvand er zinkanoder ikke nødvendige, her bruger man aluminiums-anoder<br />
Ubrugelig zinkanode.<br />
20<br />
Forskning<br />
Som følge af vidt forskellig tilstand af tæring på skibene, besluttede<br />
US-Marine Force at undersøge disse forhold. I 1950’erne<br />
ansatte man eksperter i korrosionsbekæmpelse. Man udførte videnskabelige<br />
studier kombineret med forsøg i havet. Hurtigt opdagede<br />
man, at nogle zinkanoder var effektive, andre stoppede<br />
pludselig med at virke. Grundige undersøgelser afslørede, at<br />
zinkens renhed er afgørende. Efter mange forsøg viste det sig,<br />
at jernpartikler i zink-klodserne standser den galvaniske proces.<br />
Nogle zinkanoder opbygger en hinde på overfladen, hvorefter<br />
den elektrokemiske proces stopper. Denne hinde består af jernmolekyler<br />
(Fe), der trækker ud på ydersiden af zinken.<br />
Disse opdagelser medførte at US-Marine Force udsendte specifikation<br />
nr. A18001A for zinkanoder. Denne standard kræver,<br />
at indholdet af jern (Fe) skal være mindre end 0,0014 %. Der må<br />
heller ikke være spor af hverken kobber eller silicone. Fremstillingen<br />
af helt rent zink er stadig en vanskelig og krævende proces.<br />
Det er ofte i smelteprocessen, at forureningen med jern o.a.<br />
foregår. De høje krav om rent zink, medfører forhøjede priser.<br />
Man fortsatte undersøgelserne og opdagede, at ved at tilføre<br />
små mængder aluminium og cadmium i det flydende zink, kunne<br />
man acceptere lidt mere jern – så kravet til zink-anoders renhed i<br />
dag er max. 0,005 %<br />
Fe<br />
Hvilke metaller kan fartøjet bygges af?<br />
I dag er skibsskrog af jern det mest udbredte. Også her spiller<br />
kvaliteten en stor rolle. Hvis man er ved at investere i et brugt<br />
stålskrog – må det absolut IKKE være bygget med ”Stål 37”. Dét<br />
og ’svejsbart stål’ tærer i søvand. Skibsbygnings stål skal være<br />
mindst ”Stål 42 A”. Bedste kvalitet er ”Stål 72”! Stålskrog sandblæses<br />
og males med epoxy hver 4. År. Det viser sig, at epoxy<br />
åbner sig molekylært fire år efter påføringen – og SÅ starter tæringen!<br />
Først efter 100 års forskning, har man opdaget at TITA-<br />
NIC sank, dels på grund af kombinationen af stærke stålplader og<br />
bløde, billige jernnitter, dels fordi de vandtætte skodder var gjort<br />
lavere, for at få plads til de luksuriøse saloner på 1. klasse - plus<br />
den følgende kæde af personelle fejl efter kollisionen.<br />
Alu-skrog er meget udsat for tæring. I dag kræver man de franske<br />
”Al ng 4,5 m/m” plader i ”Søstærk kvalitet”. Det har vist sig,<br />
at varianten ”stålskrog med alu-dæk og kahyt”, kan være en god<br />
løsning, når man isolerer alu-dækket fra stålskroget, ved at kon-
struerer en ”svejsebro” indenbords. Tal med skibsingeniøren!<br />
Glasfiberskrog skal ALTID beskyttes med 1. klasses tæreklodser<br />
på ror og på skrueakslen. På sidstnævnte anvender man en<br />
zink-ring. Kontrolleres hvert forår.<br />
Bronze er altid godt. Det har altid været brugt, når noget skulle<br />
holde uden at tære. Ex ophæng af ror – skibsklokke – propel –<br />
skroggennemføringer og bundprop.<br />
Kobber bruges til nitter og forhudning af undervandsskroget +<br />
vandrør og kølerør<br />
Messing duer ikke! Det skørner! Bliver langsomt ustabilt, så det<br />
nemt brækker eller smuldrer.<br />
Jern skal – som sagt – altid være varmgalvaniseret! Ex. jernforstærkninger<br />
på roret og kølskinne. Kontrolleres hvert andet år,<br />
lige så spir, nagler og hængsler.<br />
Rustfrit stål - det bruger vi ikke i Træskibs Sammenslutningen!<br />
Ikke synligt – i hvert tilfælde?<br />
Zinkklodserne skal være fremstillet af en meget ren zink, der<br />
ikke indeholde over o,oo5 % jern. Klodsernes størrelse afhænger<br />
af undervandsskrogets areal. Efterses HVERT forår.<br />
Forbindende ledninger mellem skrogets metaller og zinkklodserne,<br />
fæstnes i begge ender med gevindskårne skruer.<br />
EN GOD REGEL: Undgå at blande mange, forskellige materialer<br />
og metaller på dit fartøj. Der kan opstå det mest uforklarlige<br />
former for tæring. En tæring som kan være svære at standse!<br />
Metallernes villighed til at korrodere angives ofte ved spændingsrækken,<br />
hvor de ædle metaller guld, sølv og kobber ligger<br />
højt i spændingsrækken.<br />
Spændingsrækken i havvand:<br />
Guld Passivt.<br />
Titan (Brugt til U-både i USSR.)<br />
Sølv<br />
Autentisk rustfrit stål 304 (passivt) (Autensitet = ægthed i forhold<br />
til fartøjets oprindelige udstyr).<br />
Kobber<br />
Messing Aktivt<br />
Tin<br />
Autentisk rustfrit stål 304 Aktivt<br />
Jern og ulegeret stål<br />
Aluminium<br />
Zink meget aktivt<br />
Re: Aluminium og korrosion.<br />
Afmonterede zinkanoder.<br />
Det er galvanisk tæring, der vil noget. På både og skibe monterer<br />
man offeranoder for at beskytte messing/bronze propeller, skroggennemføringer<br />
og andet. De er normalt lavet af Zink og skal<br />
skiftes ca. hvert år (afhængigt af renhed og ”sliddet”).<br />
Magnesium og Aluminium (ren Al) er endnu mere ”offer” end<br />
Zn. Her vil man opdage, at i havvand kan Zn beskytte Al, hvilket<br />
umiddelbart er mærkværdigt. Det skyldes, at man til brug i havvand<br />
ALDRIG må bruge ren Al. Det SKAL være en legering, for<br />
at kunne fremstille brugbare fartøjer. Derved bliver det elektrokemiske<br />
potentiale forskubbet og man kan derfor benytter Zn til at<br />
beskytte Al-både.<br />
Henrik Zebis. Internettet d. 02-04-2005.<br />
Forhold på fartøjet i fart<br />
Et skrog i fart, vil altid være årsag til hvirvler af vand på særlige<br />
steder. Dér hvor tæringen er mest aktiv er: Omkring stævnen<br />
– omkring propellen – omkring roret – omkring hælen – ved rørgennemføringe<br />
– ved loggen – omkring udvendige kølerør – isforhudning<br />
(som aldrig må være aluminium!) – og når man fortøjer<br />
ved sure kloakudløb etc.<br />
Tæring kan også opstå, hvis ’nabobåden’ er elektrisk ladet, så<br />
der løber en strøm mellem en ’plus-båd’ og en ’minus-båd’.<br />
Du skal ikke bolte zinkklodser uden på en kobberforhudning!<br />
Aluminium og rustfrit stål sammen går absolut IKKE!<br />
21
Motoren skal være isoleret fra jernskroget.<br />
Påhængsmotoren er altid forsynet med tæreklodser. De sidder<br />
skjult og skal kontrolleres om foråret.<br />
Man skal interessere sig for de elektriske forbindelser! Tæring<br />
på dit skib foregår som strømmen i et batteri. Som det er nævnt<br />
– er der spænding mellem de forskellige metaller, for eksempel<br />
kobber – jern - og zink. Når de nedsænkes i saltvand, begynder<br />
der straks at løbe en svag strøm, som gnaver af molekylerne. For<br />
at undgå at kobberet og / eller jernet svækkes, forbinder man de<br />
nævnte dele med ledninger, således, at det er tærezinken der bliver<br />
ædt op. I træbådene sidder der f.eks. jernbånd på roret for at<br />
holde sammen på delene. Dér skal en ledning skrues fast på en<br />
måde, så den ikke kan rives af. Ledningerne føres hen til nærmeste<br />
tæreklods. Hvis det er et jernskrog – skal zinkklodsen være<br />
elektrisk forbundet med selve skroget på trods af flere lag maling<br />
o.a., for at man kan være sikker.<br />
BILAG 1<br />
Det periodiske System<br />
Her nævnes KUN de elektroniske metaller vedrørende skibeskrog<br />
i saltvand.<br />
Fkt. Navn Nr. i det periodiske system.<br />
K Kalium 16 Ustabile, aktive grundstoffer med ’løse’<br />
elektroner.<br />
Ba Barium 56 Korroderer meget<br />
Ca Calcium 20<br />
Na Natrium 11<br />
Mg Magnesium 12<br />
Al Aluminium 13<br />
Zn Zink 30<br />
Fe Jern 26<br />
Cd Cadmium 48<br />
Pb Bly 82<br />
H² Brint 1 Hydrogen indgår som et neutralt nulpunkt.<br />
Cu Kobber 29 Stabile, passive grundstoffet ligger højt<br />
i spændingsrækken,<br />
Ag Sølv 47<br />
Pt Platin 78<br />
Au Guld 79 Korroderer næsten ikke, afgiver nødigt<br />
elektroner!<br />
Til erhvervsskibene i TS<br />
Hej alle I brave skippere og skibsejere<br />
Jeg er begyndt at arbejde med frihavnsordningen, som ikke rigtig<br />
fungere for erhvervsskibene. For at komme videre har jeg<br />
brug for så mange oplysninger som muligt om, hvordan I opfatter<br />
ordningen.<br />
Hvis I orker det, vil jeg være glad for at I bruger lidt tid på en<br />
mail til mig, med et eksempel på hvad I har oplevet. Gerne med<br />
konkrete tal og tidspunkter (hvorfor fungere ordningen ikke for<br />
Jer proffer?)<br />
Det vil også være en hjælp, hvis I ganske kort kan komme<br />
med ideer til forbedringer.<br />
Vh Lauge<br />
Et af foreningens mange erhvervs skibe, FYLLA, Fyn<br />
Rundt 2011, foto Andrea Gotved<br />
22
BOGANMELDELSE<br />
Peder Frederik Jensen: ’Læretid’<br />
Læst af Arne Gotved.<br />
Forlaget ROSINANTE/Samleren har sendt TS-redaktionen den<br />
nylig udkomne bog ’Læretid’, da de tænkte at den kunne have<br />
interesse for Træskibs Sammenslutningens medlemmer, idet<br />
forfatteren - Peder Frederik Jensen - er uddannet bådebygger<br />
og har skrevet romanen på egne erfaringer.<br />
Og det er en nærværende og vedkommende bog for os der har<br />
med træ og gamle skibe at gøre – og måske oven i købet selv<br />
har stået i lære.<br />
På små 140 siden er der 79 ultrakorte nedslag med episoder og<br />
betragtninger fra læretidens begyndelse, til svendebrevet fire år<br />
senere er i hus. Mere end velskrevne hverdagsbeskrivelser fra<br />
en læreplads, som denne anmelder har læst med stor glæde, og<br />
kun kan anbefale en plads på boghylden.<br />
Udover tilegnelsen af et væsentligt håndværk - glæden ved at<br />
kunne noget – handler bogen også om kultursammenstødet mellem<br />
det stille provinsliv, og det københavnerliv med vennerne<br />
der måtte siges farvel til.<br />
Bogen er hurtigt læst – men stemningerne og det gode sprog<br />
følger en berigende længe.<br />
Hvis Peder er en lige så god bådebygger som forfatter – og der<br />
er ikke grund til at tro andet – vil han være en gevinst for et<br />
hvilket som helst træskib.<br />
Peder Frederik Jensen<br />
LÆRETID<br />
ISBN: 978-87-638-2203-9<br />
140 sider, vejl. pris 249,95<br />
Forlag: Samleren<br />
Fås også som e-bog<br />
23
Skibsbevaringsfondens ærespris til<br />
Karsten Munkvad<br />
Tekst og tale Jes Kroman, foto Jacob Juel Sørensen<br />
Lørdag den 18. august <strong>2012</strong> uddelte Skibsbevaringsfonden en<br />
ærespris til Karsten Munkvad, der har indsamlet og arbejdet<br />
med fiskeriet på Roskilde fjord i en menneskealder.<br />
Her er talen det blev holdt i den anledning:<br />
Vi står i dag her på træffet fjordens både for 14. gang.<br />
Det er en bedrift, at noget, der er af så lokal og snæver karakter,<br />
kan samle så mange mennesker år efter år. Men det er samtidig<br />
dejligt at se, at de ting der engang var, dem bliver der – på<br />
trods af fremskridtet og forandringer i samfundet – taget vare<br />
på. Og det endda på en måde, som kan tiltrække folk, der ikke<br />
normalt er interesserede i denne side af dagliglivet.,<br />
Med mine overordnede briller - som ansat i Skibsbevaringsfonden<br />
– kan jeg gang på gang konstatere, at det, der lykkes os<br />
at bevare, blot er sporadiske dele af et tidligere så rigt maritimt<br />
kultur- og arbejdsliv. Det er i virkeligheden så lidt, at det dårligt<br />
nok kan betegnes som museumsstykker.<br />
Med den i baghovedet, er det rart at komme til Roskilde fjord<br />
os se, hvad der foregår her. Allerede vikingerne havde forudset,<br />
at dette område kunne blive noget helt særligt, hvis bare de<br />
lod være at rydde op efter sig. Der er derfor i dag et Vikingeskibsmuseum,<br />
som ud over at fortælle om vikingetiden, også<br />
har en stor bådsamling, og som gør meget ud af Roskilde fjordens<br />
både.<br />
På Fjordmuseet i Jyllinge er der en helt unik samling, som meget<br />
detaljeret fortæller om det anonyme fjordfiskeri, fiskerne,<br />
redskaberne og bådene.<br />
På Lynæs havn er der både ishus, barkegryde og en flot bedding,<br />
som nu skal restaureres.<br />
I Hundested er der folk, der med stor entusiasme går op i, at de<br />
både, der er bygget der, også bevares for eftertiden.<br />
Der er med andre ord stor fokus på og interesse for fiskerikulturen<br />
i Roskilde fjord.<br />
Men ingenting kommer som bekendt af sig selv. Det er faktisk<br />
ikke tilfældigt, at der netop her er bevaret så meget, som der er.<br />
Jeg har nu haft min gang i området i 10 år, og har gennem årene<br />
forstået hvorfor dette har kunnet lade sig gøre.<br />
Der er flere faktorer, men specielt én, som springer én i øjnene<br />
jo tættere man kommer på tingene.<br />
Og her gælder det, ganske ligesom i resten af livets store øjeblikke,<br />
at der står kvinder bag. Det er også tilfældet her. Jeg<br />
tror, at jeg uden at træde nogen for nær kan sige, at der i dette<br />
tilfælde har stået en tålmodig, stærk og udholdende kvinde<br />
bag det her projekt, for ellers havde det nok ikke været muligt at<br />
nå så langt. Jeg er helt sikker på, at der har været mange afsavn<br />
- men til tider også meget irritation over at være sat til side for<br />
noget andet, som åbenbart ofte var vigtigere.<br />
Kvinden, jeg her taler om, er gift med den mand, som Skibsbevaringsfonden<br />
i dag vil hædre for hans mangeårige indsats for<br />
at redde stumperne af fiskerikulturen i Roskilde fjord.<br />
Der er tale om en mand, som har haft det som en livsgerning<br />
at formidle den kultur, som vi her er samlet for at hylde.<br />
24
Det er sket dels som formidler i skoletjenesten<br />
på Fjordmuseet, hvor han gennem sin<br />
undervisning har ladet elever og daginstitutioner<br />
opleve livet på og ved Roskilde fjord.<br />
Som om dette ikke var nok, så har han ved<br />
siden af dette arbejde lagt et fuldstændigt til<br />
tider umenneskeligt engagement for dagen,<br />
for at indsamle vidnesbyrd i form af forskellige<br />
typer både, fiskeredskaber, jagtudstyr, beretninger<br />
og billeder. Størstedelen er i dag i<br />
Roskilde Museums samling.<br />
Derudover er han særdeles aktiv med at dele<br />
ud om sin viden om bådebyggere, bådebygning<br />
og fiskerliv ved fjorden gennem de sidste<br />
100 år. Han har også altid velvilligt stillet<br />
op, når Fjordmuseet afviklede maritime arrangementer.<br />
Som om alt dette ikke var nok, så har han<br />
i årevis været en ildsjæl i forbindelse med at<br />
rejse penge til restaurering af ishuset, barkegryden<br />
og beddingen på Lynæs havn. Jeg<br />
vil ikke tøve med at kalde ham en hardcore<br />
fundraiser, for det er han. Jeg har personligt<br />
dyb respekt for det arbejde han her gør, for<br />
jeg ved hvor svært det er.<br />
Måske det også vil lykkes for ham at få reddet<br />
Madsens bådebyggeri på Lynæs?<br />
Han er i dag aktiv i ”Arne og Jørgen-bådelauget”<br />
og han hjælper desuden til med den<br />
løbende vedligeholdelse af Fjordmuseets store<br />
bådsamling.<br />
Jeg tror at de fleste efterhånden har indset,<br />
at Karsten Munkvad er et meget engageret<br />
menneske, der i den grad brænder for netop<br />
dette område af historien. Det vil vi i Skibsbevaringsfonden<br />
gerne markere med en lille<br />
gave og et diplom, så han og hans søde kone<br />
forstår at deres indsats og afsavn er mere end<br />
værdsat.<br />
ARNE og JØRGEN<br />
Af Ulf Brammer<br />
ARNE og Jørgen udfor Østby 2003.<br />
Vidste du at der i Roskilde Fjord sejler flot restaureret fiskerjolle rundt, som<br />
blev bygget i 1967 i Jyllinge af skibsbyggerne Ernst og Erik Knudsen på Klinten?<br />
”Jyllinge Bådebyggeri” blev oprettet i 1927 af faderen skibsbygger Emanuel<br />
Knudsen. Han havde stået i lære ved ”C. Olsens Skibsværft” i Kastrup i årene<br />
1912 – 16. Byggeriet af træskibe stoppede langsomt i 1970’erne, og Ernst og<br />
Eriks værft lukkede 1975, fordi de glasfiberbyggede erhvervs- og lystfartøjer efterhånden<br />
udfyldte markedet.<br />
Jollen er på 18 fod, klinkbygget af lærk på eg og blankskrabet. Den blev bygget<br />
til fiskerne Arne og Jørgen Hansen, som boede ved Skovgærdet i Østby.<br />
Landsbyen har et landingssted 2 km øst for, nede ved Roskilde Fjord – lige<br />
overfor Jyllinge kirke. Jollen blev udstyret med en én-cylindret 13-15 hk Bukh<br />
motor med elektrisk start. Motoren vejede 600 kg, og der kunne være cirka 400<br />
kg ål i dammen. Jollen var lakeret i al den tid, de første ejere havde den, og bunden<br />
blev patentsmurt om foråret. Båden blev brugt til ruse-, vod- og bundgarnsfiskeri.<br />
Efter at have haft fire ejere og være sunket tre gange, blev jollen 1999 erhvervet<br />
af Fjordmuseet i Jyllinge. Efter renoveringen blev den sejlet til Østby, som<br />
ligger lige nord for Selsø Østskov, hvor jollen dengang var et vigtigt arbejdsredskab<br />
for de to fiskeres åle- og rejefiskeri i Roskilde Fjord.<br />
Ved overtagelsen blev jollen navngivet og det blev oplyst, at forbilledet var<br />
en jolle på 19 fod, bygget til fisker Harry Jensen, som fiskerne Arne og Jørgen<br />
ofte havde mødt på fjorden. De tre fiskere kunne godt lide faconen og den gode<br />
plads i dammen, derfor havde de bestil båden hos Ernst og Erik. Som man vil<br />
vide, var ålefiskeriet en indbringende forretning i 1960’erne og halvfjerdserne.<br />
Fjordmuseet fik bevilget et rente- og afdragsfrit lån på 25.000 kr. hos Skibsbevaringsfonden<br />
og man stiftede ”Skibslauget Arne & Jørgen”, som sørgede<br />
for, at jollen blev sat i tip top stand. Hjemstedet er Østby, og vi møder ARNE og<br />
JØRGEN hver sommer i august til stævnet ”Træf fjordens Træskibe”.<br />
En trist nyhed er – at Fjordmuseet i Jyllinge snart lukkes. Værdierne er overført<br />
til Roskilde Museum.<br />
Museumsinspektør Nikolaj Lindegaard Helms kunne ikke svare på, hvad der<br />
skal ske med alle jollerne, Eller af hvem og hvordan de bliver vedligeholdt?<br />
25
Pokalsejlads i Sletten!<br />
Af Johannes Ambjørnsen<br />
Lørdag og søndag den 1. og 2. september havde jeg fornøjelsen<br />
at deltage i den gamle klassiske Pokalsejlads. I år fandt det sted<br />
på Sletten havn, med Mike Bakholdt som ankermand. Arrangør<br />
var Foreningen Til Sprydstagens Forevigelse.<br />
Lørdag morgen på Sletten Havn møder jeg Mike. Vi går ud på<br />
den sydlige dækmole og ser på de både der er ved at rigge op.<br />
Mike inviterer mig til at komme med den motorjolle han bruger<br />
til at lægge mærker ud, ”så kan du måske få et godt billede?”.<br />
Jeg nikker, forsøger ikke at røbe min uvidenhed på området<br />
og er glad for at jeg fik lov at låne et dyrt og meget professionelt<br />
udseende kamera af en gammel ven. Det er da også luksus<br />
sådan at få lov at ligge i første parket til mærkerundingerne og<br />
billeder fik jeg i hvert fald taget mange af.<br />
Velkomst og skippermøde glider over i hinanden og det mærkes<br />
tydeligt at det er gamle kendinge der mødes igen. Tonen er<br />
ligefrem, men rar. Mike må finde sig i en del røg fra deltagerne,<br />
men ved nok at give igen. Der sejles to sejladser lørdag og én<br />
søndag. Sikkert og rutineret går de tretten deltagende både ud af<br />
de beskedne bassiner, næsten alle for fulde sejl. Første sejlads<br />
starter med en let vind fra syd, der dog hurtigt øger til frisk bri-<br />
se/jævn vind. Det er tydeligt at de deltagende kender deres både<br />
godt, holder maks sejlføring og er rutinerede kapsejlere.<br />
Snekkerstenjollen, AUGUST, der ellers er løbet af med mange<br />
pokaler og trofæer, har valgt at finde de ti år gamle bomuldssejl<br />
frem. Jeg tænker at Skipper Nils Andersen er ude efter både pokalen<br />
og prisen for bedste båd med bomuldssejl. Er der nogen<br />
der kan, er det nok AUGUST. Første sejlads vindes dog af Børge<br />
Overgaard i Frederikssundsjollekopien, RØN HORNBÆK,<br />
med AUGUST et par bådlængder efter. ROSALINA tager tredjepladsen.<br />
I anden sejlads er jeg blevet inviteret til at sejle med Åledrivkvasen<br />
ROSA, fra Nyhavn. Skipper Lars Meinild og besætning<br />
plejer at sejle denne gamle dame som om de havde stjålet den,<br />
dvs. med så meget sejl oppe som muligt og så hurtigt det bare<br />
går. At der måske er lidt huller i sejl og båd kommer sig ikke så<br />
nøje. Vinden er nu frisk og der sejles efter den bedst mulige placering.<br />
Jeg nyder at opleve en anden åledrivkvase end den jeg<br />
vanligvis sejler, VIKTORIA. Uheldigvis knækker klyverfaldet<br />
og både mesan og klyver må nu stryges.<br />
Dagens anden sejlads vindes af kadrejerjollekopien ROSALI-<br />
NA, med Morten Høgsbro Holm ved roret. Ombord på RØN<br />
har Børge og gasten Henrik nok forivret sig lidt. RØN HORN-<br />
BÆK kæntrer i al fald og får hjælp af Mike og hans motorjolle<br />
til at komme i land. Vel i land er Nils Andersen og Morten H.<br />
Holm ovre og hjælpe med at få lænset og forhalet RØN i havn.<br />
Nok er man konkurrenter, men man hjælper hinanden. Efter dagens<br />
sejladser er det blevet tid til festmiddag og menuen står på<br />
en god paella og kopiøse mængder vin. Stemningen er god og<br />
deltagerne kommer hinanden ved, på kryds og tværs, så man<br />
tænker at miljøet her nu nok er noget særligt. Her er venskaber<br />
der går langt tilbage. Af og til berøres dog et emne der tydeligt<br />
ligger mange på sinde: ”- vi er oppe i årene, hvad bliver<br />
26
der af bådene, og hvem skal tage over, når vi ikke længere magter<br />
det?”. Men der skal jo også være fest og man vil heller ikke<br />
ødelægge en ellers god stemning.<br />
Søndag er vi lidt trætte efter, nå ja, lad os sige gårsdagens sejlads...<br />
Men i dag sejles den sidste sejlads og det står stadig<br />
åbent, hvem der skal have pokalen. Jeg sejler med ROSA igen,<br />
sidder til rors og belønner besætningens venlighed med en ualmindelig<br />
tumpet mærkerunding. Får dog en smule oprejsning<br />
(føler jeg) da jeg får pint os rundt om dommerbåden og sparer<br />
et unødigt ekstra slag. Denne sidste sejlads forløber uden større<br />
drama og vindes af ROSALINA. Det betyder at ROSALINA<br />
vinder dette års Pokal. På andenpladsen har vi LITA og på tredjepladsen<br />
AUGUST, som også belønnes med dette års bomuldstrofæ.<br />
For den der ikke før har deltaget i Pokalsejladserne skal<br />
der, fra mig, lyde en opfordring til at give det en chance. Dette<br />
er et træf hvor alle føler sig velkomne og inkluderede.<br />
Jeg tog mange råbilleder under træffet. Alle er velkommen til at<br />
bruge dem, dog ikke kommercielt og husk evt. også lige at spørge<br />
bådens ejer. Jeg lægger billederne i fotogalleriet på FtSF’s<br />
hjemmeside; www.sprydstagen.dk<br />
Kort om mig: Jeg hedder Johannes Ambjørnsen, er 43 år og<br />
har gennem de sidste 20 år beskæftiget mig med nordiske<br />
brugsbåde og skibe, spændende fra vikingetid til nutid. Bor i<br />
København og er aktiv i Vikingeskibsmuseets bådelaug omkring<br />
Åledrivkvasen Viktoria.<br />
Egentlig kom det som lidt af en overraskelse at jeg nu igen<br />
skulle af sted til dette træf. For 3-4 år siden deltog jeg i træffet<br />
med gode venner og Frederikssundsjollen Marcus Noer, men<br />
jeg havde ikke at planlagt at deltage i år. Imidlertid rendte jeg<br />
ind i Ulf Brammer, da jeg i august var med åledrivkvasen Viktoria<br />
til Træf Fjordens Træbådes træf i Frederikssund. Her bad<br />
Ulf mig om jeg ville forsøge at skrive lidt for TS i ny og næ. Ulfs<br />
sko bliver svære at fylde ud, men han ønsker at trække sig og så<br />
er det vist i øvrigt på tide at jeg selv bidrager lidt til det gode<br />
blad jeg ellers med stor fornøjelse har læst i knapt 20 år.<br />
27
Nyoptagne fartøjer<br />
Tegninger efter indsendte fotos af Sven Bülow<br />
TS byder velkommen til de nyoptagne fartøjer. Har du et fartøj<br />
til optagelse kan du gå ind på TS hjemmeside og finde optagelsespapirer<br />
- downloade eller kopiere og sende til sekretariatet.<br />
Adressen findes, som altid, på side 3.<br />
AKITA, Skive, drivkvase, lærk på eg, bygget i Skive i 1992,<br />
Produktionshøjskolen Marienlyst 97510199<br />
AFRODITE, Fanø, jagt, lærk på eg, bygget på Fanø i 1966,<br />
Sonnich Jensen 20887174<br />
ASTA, Skive, sjægt, fyr på eg, bygget i Skive i 1979-80, Produktionshøjskolen<br />
Marienlyst 97510199<br />
28
BEKO, Korsør, fiskekutter, eg på bøg, bygget i Frederikssund i<br />
1943, BRT 19, Bent Andersen 30889125<br />
DORTE, Skive, sjægt, lærk på eg, bygget i Skive i 1987-88,<br />
Produktionshøjskolen Marienlyst 97510199<br />
ELLA, Skive, 3-smakke, fyr på eg, bygget i Skive i 1981-82,<br />
Produktionshøjskolen Marienlyst 97510199<br />
FLEKKERØY, Losskæyte, eg på fyr, bygget i Høllen i 1936,<br />
BRT 17,04, Bjørnar Berg +47 95042689<br />
29
GALAJ, Frederikssund, kutter, eg på fyr, bygget i Göteborg i<br />
1964, BRT 12,5, Partsrederidet GALAJ v/ Henning Jørgensen<br />
30586235<br />
GITTE-MALENE, Skive, sjægt bygget i Skive i 1995, Produktionshøjskolen<br />
Marienlyst 97510199<br />
GRENEN, Aalbæk, Colin Archer type, eg, bygget i Skagen i<br />
1983, BRT 11, Kurt Sørensen 98499202<br />
HELLE, Skive, sjægt, lærk på eg, bygget i Skive i 1987, Produktionshøjskolen<br />
Marienlyst 97510199<br />
30
HILDA, Skive, 2-smakke, lærk på eg, bygget i Skive i 1988,<br />
Produktionshøjskolen Marienlyst 97510199<br />
LENE, Skive, fiskejolle/Snekkersten, lærk på eg, bygget i Skive<br />
i 1995, Produktionshøjskolen Marienlyst 97510199<br />
LOTTE-LONE, Skive, sjægt, lærk på eg, bygget i Skive i 1997,<br />
Produktionshøjskolen Marienlyst 97510199<br />
MITTE, Faaborg, dansk jagt, fyr på eg, bygget i Troense i 1978,<br />
BRT 12,42, Lasse V. Olsen 62601743<br />
31
NATALIA, Skive, sjægt, bygget i Skive i ca 2000, Produktionshøjskolen<br />
Marienlyst 97510199<br />
SUSANNE, Skive, 2-smakke, lærk på eg, bygget i Skive i 1989,<br />
Produktionshøjskolen Marienlyst 97510199<br />
TORNAK, Stubbekøbing, fiskekutter type ”D”, eg på eg, bygget<br />
i Holbæk i 1954, BRT 8,92, Ole P. Christiansen 54400047<br />
ZITTA, Skive, 2.smakke, lærk på eg, bygget i Skive i 2000, Produktionshøjskolen<br />
Marienlyst 97510199<br />
32
VEDLIGEHOLD af<br />
JOLLER 10-25 fod<br />
Smakkejoller – sjægte -<br />
oselvere – hækjoller og<br />
travaljer vil vedligeholdes –<br />
SKAL vedligeholdes.<br />
Til fartøjsejere og<br />
fartøjsrepræsentanter<br />
Brug fartøjslisten på www.ts-skib.dk til formidling<br />
af oplysninger om dit skib. Få et billede med og oplys<br />
din korrekte mailadresse. TS-bestyrelsen eller<br />
Skibsbevaringsfonden har ind imellem brug for<br />
at kontakte/informere fartøjsejerne, og så er det ærgerligt,<br />
at kun halvdelen har oplyst en mailadresse.<br />
Desuden pynter det gevaldigt med et billede af dit<br />
flotte fartøj. Klik ind på http://ts-skib.dk/fartoejer/<br />
fartoejsliste.html og find dit fartøj. Hvis der mangler<br />
billede og mailadresse, eller du har andre korrektioner,<br />
så informer pr. mail til kasserer@ts-skib.dk<br />
De bedste hilsner fra<br />
Egon Hansen,<br />
TS-fartøjsregistreringsafdelingen m.v.<br />
Se det som en fornøjelse!<br />
Prøv det! Læs om det!<br />
TS har det!<br />
Hent selv hæftet på www.ts-skib.dk<br />
Navnestandere<br />
Det var den ”sommer”<br />
eller hvad man nu<br />
kan kalde det.<br />
Der må være mange slidte<br />
navnestandere i Danmark<br />
så forny den nu ...<br />
eller prøv en for første gang.<br />
Ring eller mail og få et tilbud.<br />
Asta Graunbøl<br />
Tlf: 2852 6326 mail: asta_graunbl@yahoo.dk<br />
33
Alle former for fartøjer<br />
modtages i kommission.<br />
Vi har mange ventende købere i vort<br />
kartotek til mange forskellige former<br />
for fartøjer.<br />
Ring uforbindende til os<br />
og hør nærmere.<br />
De får altid reel betjening.<br />
Østsjællands Yacht- og Skibssalgsbureau<br />
56 50 68 41 - 40 45 69 41<br />
Mød os på www.cmskibe.dk<br />
Kom til Aalbæk<br />
Vi elsker træskibe<br />
(mellem Skagen og Frederikshavn)<br />
Kurt Sørensens Skibs- & Bådebyggeri<br />
sponserer havneafgiften i Aalbæk havn<br />
det første døgn for alle træbåde,<br />
der gæster havnen.<br />
www.kurt-soerensen.dk<br />
kurt@kurt-soerensen.dk<br />
Sdr. Havnevej 65, 9982 Aalbæk<br />
Tlf: 9848 9202<br />
34
Aktivitetskalender <strong>2012</strong> info og data bedes sendt til andrea@ts-skib.dk<br />
OKTOBER<br />
27. - 28. Medlemsmøde i Ribe www.ts-skib.dk<br />
2013<br />
JANUAR<br />
19. – 20. Kolofonmøde www.ts-skib.dk<br />
MARTS<br />
2.-3.. Medlemsmøde www.ts-skib.dk<br />
MAJ<br />
18. – 19. Pinsestævne i Holbæk www.ts-skib.dk<br />
AKTIVITETSKALENDER <strong>2012</strong> – UDLAND<br />
DECEMBER<br />
26. Grogtörn www.museumshafen–flensburg.de<br />
35
Afsender:<br />
Træskibs Sammenslutningen<br />
v. kasserer Egon Hansen<br />
Engbjerget 4<br />
4300 Holbæk<br />
36