Det er her, jeg skriver mine bøger – året rundt - Anna Grue
Det er her, jeg skriver mine bøger – året rundt - Anna Grue
Det er her, jeg skriver mine bøger – året rundt - Anna Grue
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
I somm<strong>er</strong>hus<br />
med ...<br />
<strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> elsk<strong>er</strong> farv<strong>er</strong> og fortæll<strong>er</strong>, at alle hendes gulve i den almindelige<br />
bolig også <strong>er</strong> malet i pangfarv<strong>er</strong>. <strong>Det</strong> giv<strong>er</strong> karakt<strong>er</strong> til rummet, og når man<br />
først farvesætt<strong>er</strong> et gulv, så komm<strong>er</strong> resten af indretningen ofte af sig selv,<br />
men<strong>er</strong> hun. IKEA-køkkenet <strong>er</strong> nyt og har <strong>er</strong>stattet et meget smalt og gammelt<br />
køkken fra 1972, og parret <strong>er</strong> lykkelige for de nye madlavningsramm<strong>er</strong>.<br />
Boligen <strong>er</strong> taget <strong>rundt</strong> i det danske<br />
somm<strong>er</strong>land og besøgt int<strong>er</strong>essante<br />
dansk<strong>er</strong>e i d<strong>er</strong>es somm<strong>er</strong>huse.<br />
Vi går ’behind the scenes’ og oplev<strong>er</strong><br />
både, hvordan de forskellige p<strong>er</strong>son<strong>er</strong><br />
har indrettet d<strong>er</strong>es somm<strong>er</strong>hus og<br />
lev<strong>er</strong> d<strong>er</strong>es rolige somm<strong>er</strong>liv.<br />
I denne uge <strong>er</strong> vi i somm<strong>er</strong>hus med<br />
forfatt<strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> og hendes mand,<br />
kunstmal<strong>er</strong> Jesp<strong>er</strong> Christiansenw i<br />
d<strong>er</strong>es eksil i hjemstavnen Vig.<br />
<strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> har for nylig flyttet hele sin store samling af krimi<strong>er</strong> op til<br />
somm<strong>er</strong>huset for at aflaste hjemmets bogreol<strong>er</strong> i København, og hun elsk<strong>er</strong><br />
at have de spændende bøg<strong>er</strong> inden for rækkevidde, hvis hun træng<strong>er</strong> til en<br />
pause fra sine egne skriv<strong>er</strong>i<strong>er</strong> i skriveeksilet.<br />
Ω fakta<br />
forfatt<strong>er</strong> ANNA GRUE<br />
¦ ¦ <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> <strong>er</strong> født i 1957 i Nykøbing Sj.<br />
og oprindeligt uddannet på Skolen for<br />
Brugskunst på linjen for tegning og grafik.<br />
Om somm<strong>er</strong>en <strong>er</strong> d<strong>er</strong> m<strong>er</strong>e afslapning og hygge i huset end om vint<strong>er</strong>en, hvor <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> tit <strong>er</strong> d<strong>er</strong> alene for at skrive. Hundene <strong>er</strong> dog faste følgesvende, når manden, kunstmal<strong>er</strong> Jesp<strong>er</strong> Christiansen, må blive inde i<br />
hovedstaden. Mulle og Pippi til venstre i billedet <strong>er</strong> mor og datt<strong>er</strong>, mens den grå dværgschnauz<strong>er</strong> Knirke, som <strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>s datt<strong>er</strong>s hund, <strong>er</strong> på aflastning, da datt<strong>er</strong>en har fået tvilling<strong>er</strong> for nylig.<br />
<strong>Det</strong> <strong>er</strong> h<strong>er</strong>, <strong>jeg</strong> skriv<strong>er</strong><br />
<strong>mine</strong> bøg<strong>er</strong> – året <strong>rundt</strong><br />
Reportage. Forfatt<strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> <strong>er</strong> m<strong>er</strong>e i sit somm<strong>er</strong>hus ved Vig end i sit hjem i København. Hun<br />
slapp<strong>er</strong> både af og arbejd<strong>er</strong> i huset – og slapp<strong>er</strong> faktisk bedst af, hvis hun også får lov til at arbejde lidt.<br />
F<br />
Af Stine F. Mathiasen //boligen@b<strong>er</strong>lingske.dk<br />
Om<br />
Foto: Pia Enghild<br />
Jeg fik tår<strong>er</strong> i øjnene og mærkede bare<br />
den d<strong>er</strong> fornemmelse af, at <strong>jeg</strong> var<br />
hjemme og hørte til dér.«<br />
Så store ord brug<strong>er</strong> forfatt<strong>er</strong> <strong>Anna</strong><br />
<strong>Grue</strong> om oplevelsen, da hun for 16 år siden<br />
for første gang stod på det, d<strong>er</strong> skulle blive<br />
hendes og hendes mands nye somm<strong>er</strong>hus.<br />
<strong>Det</strong> stod ell<strong>er</strong>s på ingen måde skrevet i<br />
kortene, at de to skulle have en lille naturp<strong>er</strong>le<br />
af et somm<strong>er</strong>hus i det nordvestsjællandske.<br />
Parret boede på Gl. Kongevej på<br />
Fred<strong>er</strong>iksb<strong>er</strong>g, og <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> ville virkelig<br />
g<strong>er</strong>ne have et somm<strong>er</strong>hus, så hun kunne få<br />
en have og komme ud i naturen. Men hendes<br />
mand, kunstmal<strong>er</strong> Jesp<strong>er</strong> Christiansen,<br />
<strong>er</strong> all<strong>er</strong>gik<strong>er</strong>, så han kan – som <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong><br />
forklar<strong>er</strong> det – ‘ikke klare så meget grønt<br />
omkring sig’ – medmindre at det <strong>er</strong> helt ud<br />
til vandet, for så <strong>er</strong> tilpas lidt pollen i luften.<br />
»Men vi vidste jo godt, hvad et somm<strong>er</strong>hus<br />
i første række kostede, så det havde vi<br />
helt opgivet. Så skete d<strong>er</strong> imidl<strong>er</strong>tid det, at<br />
Jesp<strong>er</strong> fik Sønd<strong>er</strong>gaards Legat på 200.000 kr.<br />
for sit arbejde, og da han sådan lidt for sjov<br />
spurgte mig, hvad vi skulle bruge pengene<br />
til, sagde <strong>jeg</strong> selvfølgelig ‘et somm<strong>er</strong>hus’,«<br />
fortæll<strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> med smil i stemmen.<br />
D<strong>er</strong> var dog stadig ikke nogen af dem,<br />
d<strong>er</strong> tænkte, at det var realistisk at købe den<br />
slags med den rigtige (all<strong>er</strong>gi-)beliggenhed<br />
ned til vandet for 200.000 kr., hvilket Jesp<strong>er</strong><br />
Christiansen da også skyndte sig at gøre sin<br />
hustru opmærksom på.<br />
vint<strong>er</strong>en<br />
<strong>er</strong> d<strong>er</strong> stort set<br />
aldrig andre end mig<br />
og hundene h<strong>er</strong>oppe.<br />
Om somm<strong>er</strong>en <strong>er</strong> det<br />
m<strong>er</strong>e en blanding af<br />
hygge og arbejde, og<br />
d<strong>er</strong> <strong>er</strong> fl<strong>er</strong>e gæst<strong>er</strong> og<br />
m<strong>er</strong>e at lave i haven<br />
og sådan.<br />
»Så greb <strong>jeg</strong> bare den avis, d<strong>er</strong> lå foran<br />
mig, og slog op – og dér var en lille annonce<br />
for et somm<strong>er</strong>hus ved Vig, 3.000 kvadratmet<strong>er</strong><br />
let skrånende naturgrund lige ned<br />
til vandet og med egen strand – for 210.000<br />
kr. Så vi tog op og så det, og det var bare helt<br />
p<strong>er</strong>fekt. Jeg <strong>er</strong> født i Nykøbing Sj., og en del<br />
af Jesp<strong>er</strong>s familie <strong>er</strong> fra Vig, så vi <strong>er</strong> altid<br />
kommet meget h<strong>er</strong>oppe og har holdt f<strong>er</strong>i<strong>er</strong><br />
i lejet somm<strong>er</strong>hus i området. <strong>Det</strong> var bare<br />
‘meant to be’, og vi troede næsten ikke rigtigt<br />
på det. D<strong>er</strong> gik en uge fra, at Jesp<strong>er</strong> fik<br />
legatet, og til at vi var husej<strong>er</strong>e h<strong>er</strong>oppe.«<br />
Selve huset var ikke noget at skrive hjem<br />
om – ikke engang for en forfatt<strong>er</strong>.<br />
En gammel fisk<strong>er</strong>hytte fra 1958,<br />
som havde und<strong>er</strong>gået et par små Ø<br />
til- og ombygning<strong>er</strong>, men eft<strong>er</strong> at<br />
¦ ¦ Gennem 1980<strong>er</strong>ne, 90<strong>er</strong>ne og frem<br />
til 2007 arbejdede hun i første omgang<br />
som layout<strong>er</strong> og sen<strong>er</strong>e redaktionschef<br />
og redaktør på forskellige magasin<strong>er</strong> og<br />
blade som for eksempel BO BEDRE, musikbladet<br />
Mix, Forældre & Børn og Bazar.<br />
¦ ¦ I 2005 udgav hun sin debutroman,<br />
Noget for noget, og d<strong>er</strong>eft<strong>er</strong> følg<strong>er</strong> stort<br />
set en roman om året. Hendes hovedværk<br />
<strong>er</strong> krimis<strong>er</strong>ien om den skarpe og<br />
lidt forfængelige privatdetektiv, Dan<br />
Somm<strong>er</strong>dahl.<br />
¦ ¦ Se eventuelt m<strong>er</strong>e på annagrue.dk.<br />
Grunden går helt<br />
ned til egen strand, og<br />
d<strong>er</strong> <strong>er</strong> kun sat hegn op på<br />
grund af hundene. Og så<br />
fortæll<strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>, at<br />
hun har lavet en aftale<br />
med de vilde dyr:<br />
»D<strong>er</strong> skal også være et<br />
sted, de kan være, så på<br />
det sidste stykke af grunden<br />
lad<strong>er</strong> vi siv og græs<br />
vokse vildt. De fleste slår<br />
græsset helt ned til vandet,<br />
men d<strong>er</strong> tillad<strong>er</strong> <strong>jeg</strong><br />
mig at være lidt sær.«<br />
<strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>s arbejdsværelse<br />
<strong>er</strong> ikke særligt<br />
stort, men det <strong>er</strong> præcis,<br />
som hun vil have det.<br />
Hun sidd<strong>er</strong> aldrig ved et<br />
skrivebord og skriv<strong>er</strong>;<br />
hell<strong>er</strong>e stole. Den himmelblå<br />
farve <strong>er</strong> valgt<br />
’med velb<strong>er</strong>åd hu’, som<br />
hun sig<strong>er</strong>. Den mind<strong>er</strong><br />
hende om somm<strong>er</strong>, når<br />
hun arbejd<strong>er</strong> vint<strong>er</strong>en<br />
igennem i somm<strong>er</strong>huset.<br />
8. Boligen . BERLINGSKE . SEKTION 6 . søndag 21. juli 2013 SEKTION 6 . Søndag 21. juli 2013 . Boligen . BERLINGSKE . 9
Normalt drikk<strong>er</strong> <strong>Anna</strong><br />
<strong>Grue</strong> stort set aldrig<br />
alkohol, men i somm<strong>er</strong>huset<br />
<strong>er</strong> en god drink i<br />
ny og næ ren somm<strong>er</strong>huslykke<br />
for hende. Hun<br />
og hendes mand køb<strong>er</strong><br />
rigtigt mange jordbær i<br />
området:<br />
»D<strong>er</strong> <strong>er</strong> mange lokale,<br />
som har jordbær, og så<br />
sort<strong>er</strong><strong>er</strong> <strong>jeg</strong> dem fra,<br />
som ikke <strong>er</strong> så pæne, og<br />
så lav<strong>er</strong> <strong>jeg</strong> marmelade<br />
af dem. <strong>Det</strong> tag<strong>er</strong> kun<br />
10 minutt<strong>er</strong> og <strong>er</strong> slet<br />
ikke besværligt, som<br />
<strong>jeg</strong> hør<strong>er</strong> mange sige,«<br />
fortæll<strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>.<br />
<strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>s somm<strong>er</strong>hus ligg<strong>er</strong><br />
ved hendes gamle fødeby;<br />
Nykøbing Sj., og d<strong>er</strong>for var det<br />
også som at komme hjem, da<br />
hun og hendes mand købte<br />
somm<strong>er</strong>huset tilbage i 1997.<br />
FSomm<strong>er</strong> <strong>er</strong>:<br />
»Præmien for<br />
at holde de mørke<br />
måned<strong>er</strong> ud. Jeg elsk<strong>er</strong><br />
lys! Nyd<strong>er</strong> de lyse nætt<strong>er</strong>,<br />
sug<strong>er</strong> dagslyset til<br />
mig. For min skyld<br />
behøv<strong>er</strong> det ikke være<br />
specielt varmt, og <strong>jeg</strong><br />
har et meget afslappet<br />
forhold til byg<strong>er</strong> – men<br />
vint<strong>er</strong>mørke kan <strong>jeg</strong><br />
ikke holde ud.«<br />
<strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>s<br />
yndlings...<br />
... sted i somm<strong>er</strong>huset<br />
»Jeg <strong>er</strong> vild med mit nye, store køkken. Vi har<br />
levet med et usselt, lillebitte køkken h<strong>er</strong>oppe<br />
i årevis, og det <strong>er</strong> altså lidt hårdt, når man <strong>er</strong><br />
vild med at lave mad, bage og sylte.«<br />
... beskæftigelse<br />
i somm<strong>er</strong>huset<br />
»Er vejret til det, vil <strong>jeg</strong> all<strong>er</strong>helst arbejde i<br />
haven. <strong>Det</strong> meste <strong>er</strong> ganske vist naturgrund,<br />
men <strong>jeg</strong> har da nogle bede og en plæne, d<strong>er</strong><br />
skal slås. Og mass<strong>er</strong> af ros<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> kræv<strong>er</strong> kærlig<br />
pleje.«<br />
... spise i somm<strong>er</strong>huset<br />
»Vi spis<strong>er</strong> cirka det samme h<strong>er</strong> som inde i<br />
by-residensen, men på ét punkt adskill<strong>er</strong><br />
menuen sig en anelse: Normalt drikk<strong>er</strong> <strong>jeg</strong><br />
stort set ikke alkohol, men når <strong>jeg</strong> <strong>er</strong> h<strong>er</strong>oppe,<br />
miks<strong>er</strong> <strong>jeg</strong> mig en drink et par gange om<br />
ugen. Helst en Campari med orangejuice,<br />
g<strong>er</strong>ne med et par skiv<strong>er</strong> jordbær og en ist<strong>er</strong>ning<br />
i. <strong>Det</strong> <strong>er</strong> ren somm<strong>er</strong>huslykke for mig.«<br />
... dag i somm<strong>er</strong>huset<br />
»En yndlingsdag <strong>er</strong> en arbejdsdag – året<br />
<strong>rundt</strong>. <strong>Det</strong> <strong>er</strong> i somm<strong>er</strong>huset, <strong>jeg</strong> skriv<strong>er</strong><br />
<strong>mine</strong> bøg<strong>er</strong> – om somm<strong>er</strong>en foregår det i en<br />
liggestol med parasol ov<strong>er</strong>, om vint<strong>er</strong>en inde<br />
foran brændeovnen. Jeg skriv<strong>er</strong> fra morgenstunden<br />
til ud på eft<strong>er</strong>middagen og arbejd<strong>er</strong><br />
så i haven resten af tiden. Aftenen tilbringes<br />
helst foran fj<strong>er</strong>nsynet med en god, britisk<br />
krimis<strong>er</strong>ie og et indviklet strikketøj..«<br />
... ting i somm<strong>er</strong>huset<br />
»<strong>Det</strong> må være bogreolen. Jeg har for nylig<br />
flyttet hele min samling af krimi<strong>er</strong> – og d<strong>er</strong> <strong>er</strong><br />
mange! – h<strong>er</strong>op for at få m<strong>er</strong>e plads i reol<strong>er</strong>ne<br />
d<strong>er</strong>hjemme, og det <strong>er</strong> en stor glæde at kunne<br />
vælge og vrage i krimibiblioteket, når trangen<br />
komm<strong>er</strong> ov<strong>er</strong> mig.« B<br />
Parret har lige fået bygget et brændeskur på grunden og fældet 8-10 kæmpe<br />
fyrretræ<strong>er</strong>, d<strong>er</strong> stod og skyggede på grunden:<br />
»En flink mand har været og flække alt træet, så det går <strong>jeg</strong> og kør<strong>er</strong> i hus for<br />
tiden, og det <strong>er</strong> dejligt, for så går <strong>jeg</strong> og tænk<strong>er</strong> på alle de tim<strong>er</strong>, <strong>jeg</strong> kan sidde til<br />
vint<strong>er</strong> og skrive i varmen fra brændeovnen,« sig<strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>.<br />
Jesp<strong>er</strong> Christiansen har ikke lige så let ved at flytte sit arbejde op i somm<strong>er</strong>huset som <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>, da ’man jo ikke bare lige tag<strong>er</strong> fire<br />
3 x 3 met<strong>er</strong> store kunstmal<strong>er</strong>i<strong>er</strong> und<strong>er</strong> armen op til Vig’, som <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> forklar<strong>er</strong>. Men han har et ateli<strong>er</strong> i somm<strong>er</strong>huset, og det var<br />
noget af det første parret fik bygget til i 2000. <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> tegnede selv tilbygningen, og ateli<strong>er</strong>et opfyld<strong>er</strong> alle de professionelle krav til<br />
et sådan; det <strong>er</strong> nordvendt, har ingen vindu<strong>er</strong>, kun ovenlys og meget høje speciallavede døre, så store mal<strong>er</strong>i<strong>er</strong> kan komme igennem.<br />
Jesp<strong>er</strong> Christiansen har for eksempel malet nogle meget store landskabsbilled<strong>er</strong> til Glyptoteket i rummet.<br />
<strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> og Jesp<strong>er</strong> Christiansen har bygget<br />
til ad fl<strong>er</strong>e omgange og senest fået et meget<br />
smalt køkken fyldt med mus <strong>er</strong>stattet af<br />
et spritnyt af slagsen med plads og mulighed<strong>er</strong>,<br />
så <strong>er</strong> den gamle rønne uden lokum<br />
blevet forvandlet til præcis det somm<strong>er</strong>hus,<br />
som de g<strong>er</strong>ne vil have.<br />
Oprindeligt handlede drømmen<br />
om somm<strong>er</strong>hus primært om at have et<br />
sted med natur og frisk luft for <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>,<br />
d<strong>er</strong> aldrig rigtigt har lært at holde af lejlighed<strong>er</strong>ne<br />
i byen. Hun drømte om en have.<br />
Men da hun i 2007 gik fra et arbejdsliv,<br />
hvor hun havde været redaktør for forskellige<br />
magasin<strong>er</strong> på de store forlag til at blive<br />
fuldtidsforfatt<strong>er</strong>, blandt andet af krimi<strong>er</strong>ne<br />
om privatdetektiven Dan Somm<strong>er</strong>dahl, så<br />
skulle det vise sig, at somm<strong>er</strong>huset også fik<br />
en helt anden funktion.<br />
»<strong>Det</strong> <strong>er</strong> blevet hovedstationen, for det<br />
<strong>er</strong> h<strong>er</strong>, <strong>jeg</strong> skriv<strong>er</strong> <strong>mine</strong> bøg<strong>er</strong> – året <strong>rundt</strong>.<br />
Jeg har prøvet at skrive inde i byen, men <strong>jeg</strong><br />
bliv<strong>er</strong> hele tiden afbrudt af larm på gaden,<br />
skraldemænd og så vid<strong>er</strong>e, og det fung<strong>er</strong><strong>er</strong><br />
slet ikke for mig. H<strong>er</strong>oppe <strong>er</strong> d<strong>er</strong> ro, og <strong>jeg</strong> <strong>er</strong><br />
h<strong>er</strong> året <strong>rundt</strong> for at skrive. Hvis man regn<strong>er</strong><br />
på det, så har <strong>jeg</strong> nok fl<strong>er</strong>e ov<strong>er</strong>natning<strong>er</strong><br />
h<strong>er</strong>oppe end inde i byen,« forklar<strong>er</strong> hun.<br />
Men selv om hun arbejd<strong>er</strong> ganske meget<br />
i somm<strong>er</strong>huset, så betyd<strong>er</strong> det ikke, at hun<br />
så ikke også slapp<strong>er</strong> af.<br />
»Jeg <strong>er</strong> sådan indrettet, at <strong>jeg</strong> i virkeligheden<br />
slapp<strong>er</strong> bedst af på de dage, hvor <strong>jeg</strong><br />
arbejd<strong>er</strong>. <strong>Det</strong> <strong>er</strong> d<strong>er</strong>, <strong>jeg</strong> har det bedst. Så <strong>jeg</strong><br />
skriv<strong>er</strong> hv<strong>er</strong> dag til omkring klokken 14, og<br />
d<strong>er</strong>eft<strong>er</strong> kan <strong>jeg</strong> så hænge ud og hygge mig.<br />
D<strong>er</strong> <strong>er</strong> selvfølgelig arbejde ved selve somm<strong>er</strong>huset<br />
og haven, men h<strong>er</strong>oppe føles det<br />
ikke som arbejde på samme måde som inde<br />
i byen. <strong>Det</strong> føles ikke som noget, <strong>jeg</strong> skal,<br />
det <strong>er</strong> noget, <strong>jeg</strong> har lyst til. Min tid <strong>er</strong> meget<br />
FD<strong>er</strong> <strong>er</strong> selvfølgelig<br />
arbejde ved selve<br />
somm<strong>er</strong>huset og<br />
haven, men h<strong>er</strong>oppe<br />
føles det ikke som<br />
arbejde på samme<br />
måde som inde i byen.<br />
<strong>Det</strong> føles ikke som<br />
noget, <strong>jeg</strong> skal, det <strong>er</strong><br />
noget, <strong>jeg</strong> har lyst til.<br />
m<strong>er</strong>e skemalagt inde i byen.«<br />
Huset <strong>er</strong> imidl<strong>er</strong>tid stadig et somm<strong>er</strong>hus,<br />
så d<strong>er</strong> <strong>er</strong> forskel på, hvordan livet <strong>er</strong> i det lille<br />
sorte træhus om somm<strong>er</strong>en og om vint<strong>er</strong>en,<br />
hvor <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong> også hold<strong>er</strong> meget af<br />
at tage op og skrive. Kun i selskab af Mulle,<br />
Pippi og Knirke, parrets tre hunde.<br />
»Om vint<strong>er</strong>en <strong>er</strong> d<strong>er</strong> stort set aldrig andre<br />
end mig og hundene h<strong>er</strong>oppe. Om somm<strong>er</strong>en<br />
<strong>er</strong> det m<strong>er</strong>e en blanding af hygge og<br />
arbejde, og d<strong>er</strong> <strong>er</strong> fl<strong>er</strong>e gæst<strong>er</strong> og m<strong>er</strong>e at<br />
lave i haven og sådan. Jeg kan rigtigt godt<br />
lide at være h<strong>er</strong> alene, for så får <strong>jeg</strong> klart<br />
lavet mest. Hundene <strong>er</strong> det p<strong>er</strong>fekte selskab,<br />
og det <strong>er</strong> rart, at <strong>jeg</strong> aldrig <strong>er</strong> alene h<strong>er</strong>oppe,<br />
men samtidig så hold<strong>er</strong> de mund, afbryd<strong>er</strong><br />
mig aldrig. De spørg<strong>er</strong> aldrig, om vi ikke lige<br />
skal have en kop te, om hvad vi skal have til<br />
aftensmad, og om vi ikke snart skal se noget<br />
andet i tv’et,« grin<strong>er</strong> <strong>Anna</strong> <strong>Grue</strong>. B<br />
10. Boligen . BERLINGSKE . SEKTION 6 . søndag 21. juli 2013