Download Gratis e-bog (PDF) - Aarhus Universitetsforlag
Download Gratis e-bog (PDF) - Aarhus Universitetsforlag
Download Gratis e-bog (PDF) - Aarhus Universitetsforlag
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Opbygningen af koordinationssystemet er vist i tabel 3.3.Systemets grundlæggende<br />
opbygning har været fuldstændig stabilt siden etableringen, dog<br />
uden at det har stået stille. Der er sket en løbende tilpasning på specialudvalgsniveau,<br />
og antallet af udvalg er udvidet fra oprindelig 18 til 35 i 2002.<br />
Udvidelsen afspejler de samme tendenser, som fremgik af afsnittet ovenfor,<br />
og de har især været kraftige i løbet af 1990’erne.De er udtryk for en tilpasning<br />
til samarbejdets større bredde og dybde samt til den nye EU-dagsorden<br />
i forbindelse med udvidelsen mod øst.<br />
Specialudvalgenes sektoropdeling matchede fra begyndelsen i meget høj<br />
grad ressortfordelingen mellem ministerierne og deres departementer, og<br />
den var dermed i høj grad tilpasset den segmentering, som udgør grundstrukturen<br />
i samspillet mellem centraladministrationen og interesseorganisationerne.<br />
De var ganske vist ikke repræsenteret i specialudvalgene, men<br />
det var på ingen måde ensbetydende med deres udelukkelse fra deltagelse i<br />
beslutningsprocessen. De ansvarlige fagministerier inddrog dem blot gennem<br />
en høringsprocedure, der svarer til de gængse rutiner for samspillet<br />
mellem forvaltning og organisationer. Gradvis blev organisationerne inddraget<br />
i specialudvalgenes arbejde,og efter regeringsskiftet i 1993 besluttede<br />
regeringen at formalisere deres medlemskab.Det er sket på en måde,der gør<br />
nogle udvalg endog meget store, ligesom en lang række organisationer er<br />
opført som enten lejlighedsvise ad-hoc deltagere i møderne eller er på<br />
høringslister for udvalgene.Udvalgenes sammensætning og størrelse afspejler<br />
selvfølgelig i et vist omfang bredden i specialudvalgets opgaver, ligesom<br />
de antyder ministeriernes meget varierende strategier i forhold til deres<br />
politiske omgivelser. Der er samtidig en del,der tyder på ikke bare en formalisering,men<br />
også et tæt og efter alt at dømme over tid tættere samspil<br />
mellem centraladministrationen og organisationerne (Nedergaard, 2001:<br />
341-346;Pedersen,O.K. 2001: 203;Sidenius, 1998a: 84;Udenrigsministeriet,<br />
2000).<br />
Det er forkert at se EU-koordinationssystemet i et rent strukturelt perspektiv.<br />
Systemets funktion og betydning bliver først klar, når man ser det i<br />
et dynamisk perspektiv, hvor dets struktur og procedurer er koblet sammen<br />
med den institutionelle struktur og de procedurer, der gælder på EUniveau.Tabel<br />
3.4 viser en (forenklet) fremstilling af normalproceduren, der<br />
regulerer varetagelsen af danske interesser inden for EU-systemet.Proceduren<br />
sammenkobler to meget komplekse institutionelle systemer. Flere iagttagelser<br />
er i den sammenhæng væsentlige.<br />
For det første sondrer proceduren mellem en række faser,som strækker sig<br />
78