Ironisk idyl
Ironisk idyl
Ironisk idyl
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Ironisk</strong> <strong>idyl</strong><br />
en analyse og fortolkning af Pontoppidans Bonde<strong>idyl</strong><br />
09-05-2011
Danskopgave Side 1 af 9<br />
Indholdsfortegnelse<br />
Indledning ......................................................................................................... 2<br />
Det moderne gennembrud ............................................................................... 2<br />
- Brandes’ dagsorden........................................................................................ 3<br />
- Naturalismen .................................................................................................. 3<br />
Bonde<strong>idyl</strong> (1883) af Henrik Pontoppidan ....................................................... 4<br />
Et våben i en debat ........................................................................................... 7<br />
Konklusion ........................................................................................................ 8<br />
Litteraturliste .................................................................................................... 9
Danskopgave Side 2 af 9<br />
Indledning<br />
Opgaven her omhandler det moderne gennembruds tanker og hvordan disse kommer til udtryk i<br />
samtidens litteratur.<br />
Det moderne gennembrud er en af de mest epokegørende perioder i dansk litteratur, hvor Danmark<br />
var centrum for nye strømninger i hele Norden, og det er derfor oplagt at arbejde med netop denne<br />
periode.<br />
I den forbindelse har jeg valgt at redegøre for det moderne gennembrud, samt analysere og fortolke<br />
Bonde<strong>idyl</strong> af Henrik Pontoppidan og dermed vise gennembrudstankerne i brug. Jeg vil samtidig<br />
vurdere, hvorledes en tekst kan fungere som et våben i en debat.<br />
Det moderne gennembrud<br />
”Det at Litteratur i vore Dage lever, viser sig i, at den sætter Problemer under Debat” 1<br />
Sådan indledes en af dansk litteraturs storhedsperioder, nemlig det moderne gennembrud, og som et<br />
af få tilfælde, har vi et nøjagtigt tidspunkt for periodens begyndelse.<br />
3. november 1871 betrådte Georg Brandes talerstolen for at holde sin første forelæsning med titlen<br />
Hovedstrømninger i det nittende århundredes litteratur 2 , hvori han angreb den danske litteraturs<br />
”hendøen”. 3<br />
Den romantiske periode, der går forud for det moderne gennembrud, mente Brandes, var gået i stå.<br />
Litteraturen var blevet ”sødladen og ufarlig” 4 og havde dermed mistet sin betydning.<br />
”Den poetiske Produktion er saagodt som fuldstændigt standset, og intet Problem af almindelig<br />
human eller social Natur formaar at vække Interesse eller fremkalde anden Discussion end<br />
Dagspressen og Døgnlitteraturens” 5<br />
Brandes mente, at folk var holdt op med at skrive noget af interesse, og at folk dermed var holdt op<br />
med at lytte. Danskerne var med andre ord blevet både døve og stumme<br />
1 Falkenstjerne, s. 108<br />
2 Fibiger, s. 197<br />
3 Falkenstjerne, s. 108<br />
4 Fibiger, s. 200<br />
5 Falkenstjerne, s. 108
Danskopgave Side 3 af 9<br />
Brandes’ dagsorden<br />
I Danmark var vi langt bagefter de andre lande i Europa, hvor revolutioner og revolutionær litteratur<br />
i høj grad hang sammen. Dette opdagede den unge Brandes, da han i flere år opholdt sig i udlandet,<br />
og det inspirerede ham til at ryste op i Danmark.<br />
Brandes mente, at der var nogle bestemte emner, der burde tages op til debat i den danske litteratur,<br />
som de allerede blev det i resten af Europa.<br />
Disse emner var:<br />
o Forholdet mellem de to køn<br />
o Ejendomsforholdene<br />
o Samfundsstrukturen<br />
o Religionen<br />
o Darwins evolutionsteorier, degeneration og parringsvalget 6<br />
Han hentede inspirationen til hans debatemner fra forfattere som Georg Sand, Voltaire, Alexander<br />
Dumas og Emilie Augier, der alle spillede en stor rolle på den europæiske litteraturscene.<br />
Det var ikke så meget en kamp for at ændre den socialpolitiske situation, men mere en kamp for<br />
åndsfrihed og seksuel frihed, og en kulturkamp for at nedbryde gamle værdier. 7<br />
Der gik ikke lang tid, fra Brandes havde holdt sine forelæsninger, til den danske litteratur var<br />
forandret for altid. Væk var de gamle nationalromantiske forfattere, som Oehlenschläger, Ingemann<br />
og H.C. Andersen, og ind kom alle de nye talenter, som forfulgte Brandes ideer om litteraturen.<br />
Naturalismen<br />
Det der var galt med romantikken var, at den havde mistet sit fæste i virkeligheden. Den skildrede<br />
ikke livet, hverdagen og mennesker som de reelt var. I stedet havde den pakket det hele ind i<br />
sukkersød idealisme. ”Den handler ikke om vores Liv, men om vores Drømme”. 8<br />
Det moderne gennembruds litteratur støttede sig derimod op af naturalismen og beskrev tingene,<br />
som forfatterne så dem. Ofte hårdt og kynisk, ofte karikeret og sarkastisk.<br />
Naturalismen ses tydeligt i føljetonen Fra Lighuset af Herman Bang hvor Bangs opleveler i et<br />
hospitals lighus beskrives.<br />
6 Fibiger, s. 197 og s. 202<br />
7 Fibiger, s. 201<br />
8 Falkenstjerne, s. 109
Danskopgave Side 4 af 9<br />
”Den Kiste, som staar her, er aaben, og med den sky Nysgerrighed, hvormed vi altid maale en Døds<br />
Former under Lagenet, stirrer jeg hen: Folden fra Foden ned, Knæet, Linien over Brystet,<br />
Sveddugen, der topper sig om Næsen. Ud af de udtungede Ærmer stikker et par Hænder, så magre<br />
og blaagule, med Huden i sorte Rynker om nogle krogede Fingre.” 9<br />
Bonde<strong>idyl</strong> (1883) af Henrik Pontoppidan<br />
”Bonde<strong>idyl</strong>” af Henrik Pontoppidan er skrevet i 1883 og udgivet som en del af novellesamlingen<br />
Landsbybilleder. Den sarkastiske tone og kyniske fremstillingen af klasseskellene og de<br />
kønsmæssige forhold i udkants Danmark gør det til en klassisk gennembrudstekst.<br />
Novellen er bygget kronologisk op og begynder i begyndelsen af det danske efterår med en <strong>idyl</strong>lisk<br />
beskrivelse af de sidste sommerdage ”Men fra buske, fra træer og fra de våde pløjemarker glimter<br />
og glitrer det så overgivent, så leende blankt, som havde de været skælmske nok til at gemme på<br />
sommerens stråler for nu smilende at brede dem ud til almindelig forbavselse.”, 10 men hurtigt går<br />
Pontoppidan over til det modløse løvfald, der får engen til at se ”bleg og lidende ud”. 11<br />
Novellen handler om det lille samfund, hvor bønderne har vokset sig store og rige ved at trække på<br />
daglejerne og arbejderne fra Åhusene, som dermed på ingen måde har udviklet sig, og hvor der<br />
derfor er sket et lige så stort skel, som det mellem <strong>idyl</strong>lisk sensommer og koldt efterår.<br />
Omdrejningspunktet for novellen er Ane, en 18årig tyksak fra Åhusene, som er i huset hos den rige<br />
bonde Mads Monsen, og Olav, Mads Monsens søn, som halvt om halvt ser Ane som hans lovlige<br />
ejendom, 12 og som han mere eller mindre behandler, som han lyster, trods han godt ved, hun er<br />
forlovet med den unge Mathias fra Åhusene. 13 Ham har Olav dog kun hån til overs for.<br />
Olavs forhold til Ane er der dog ikke noget nyt ved, for han gentager blot det mønster, hans egen far<br />
begyndte for mange år siden med Maren An’s, en kvinde fra Åhusene, som vi møder på vej tilbage<br />
fra ”Kratterne”, hvor hun er på vej tilbage fra brænderov. 14 Her bebrejder Mads Monsen hende at<br />
hun er nødt til at stjæle, og at hun også er gravid igen, med sit 11. barn. 15 Hertil svarer Maren dog,<br />
9 Falkenstjerne, s. 211<br />
10 Pontoppidan, s. 132 l. 13<br />
11 Pontoppidan, s. 132 l. 39<br />
12 Pontoppidan, s. 134 l. 30<br />
13 Pontoppidan, s. 134 l. 31<br />
14 Pontoppidan, s. 140 l. 18<br />
15 Pontoppidan, s. 140 l. 29 + l. 34
Danskopgave Side 5 af 9<br />
at hendes ulykkelige situation er hans skyld ”Ja, du har let ve’et, du Mads! Men havde du la´t mig<br />
være i fred – den gang kanske både et og andet vært annerledes – det ska’ du vide – du Mads!...”. 16<br />
Dette slår Mads lidt ud af fatning, men den dårlige samvittighed holder ikke længe på ham.<br />
Hvert år ved høsttiden afholder alle de rige bønder Mikkelsgildet, en stor fest hvor daglejerne kan få<br />
noget tilbage, af alt det arbejde de har lagt hos de store bønder, i form af alt den mad de kan spise.<br />
Og imens dette sker, går bønderne rundt og sørger for at ingen mangler noget, og sørger for at holde<br />
daglejernes utilfredshed nede.<br />
Tidligere blev gildet holdt hjemme på gårdene, men det blev siden rykket til kroen ”for at slippe for<br />
det besvær og ustyr, som især konerne ikke længere kunne finde sig i”. 17<br />
Her, til Mikkelsgildet, er Ane det store midtpunkt, og trods hendes mangel på skønhed ønsker alle<br />
en dans med hende – og alle får det, på nær hendes forlovede, Mathias. Han får kun mulighed for at<br />
snakke med hende, da han finder hende på vej indenfor igen. ”Hvor har du været? Du ser så svedt<br />
ud?”. 18 Der er ingen tvivl om, at Ane har været udenfor med Olav, og dette ved også Mathias<br />
udmærket. Men han må stiltiende finde sig i disse forhold, og erkende at også hér har gårdejerne<br />
førsteret.<br />
Sproget i Pontoppidans novelle er lagt meget tæt op ad dagligdagssproget, og især folkene fra<br />
Åhusene taler særdeles landligt ”Jeg tykkes immeran det går såen, at de, som har no’et og gi’ de<br />
bø’en, de får itte no’en; men stodderen ka’ itte hænge bøvserne over sengestokken førend hun er<br />
fær’ig.” 19 .<br />
Dette lægger til den sarkastiske stemning, hvor der veksles mellem kyniske fremstillinger, ”En<br />
varm, vammel os af frisk gødningevand gennemstrømmede nu og da det aflange, halvmørke rum og<br />
blandede sig med den skarpe gennemtrængende luge af gulerødder og roeblade”, 20 og <strong>idyl</strong>liske<br />
scenarier, ”På bløde, varme filtsko pusler konen stille omkring, sysler med vinterhyggen og rydder<br />
op efter den forstyrrende sommer. Og med det tiltagende mørke sættes pigerne straks efter middag<br />
til spinderok og karte inde i stuen, hvor sønnen ligger lad på slagbænken og får den til at fnise…” 21<br />
Den alvidende fortæller svæver over hele det lille samfund og skildrer på næsten impressionistisk<br />
vis den brudte handlingsudvikling.<br />
16 Pontoppidan, s. 141 l. 12<br />
17 Pontoppidan, s. 143 l. 30<br />
18 Pontoppidan, s. 150 l. 29<br />
19 Pontoppidan, s. 141 l. 4<br />
20 Pontoppidan, s. 135 l. 8<br />
21 Pontoppidan, s. 133 l. 15
Danskopgave Side 6 af 9<br />
Pontoppidan fremstiller dette samfund sarkastisk hele vejen igennem, og fremstiller kun indirekte<br />
de forhold, der fører op til skellet mellem de to lag i det lille samfund.<br />
På den ene side har vi bønderne, ”Og alt som værdierne steg og jordene forbedredes, blev<br />
stuehusene bygget op i røde sten med skifertag og små kabinetter, hvor døtrene kunne spille på<br />
fortepiano” 22 , som er blevet rige og endt som Mads Monsen, der fremstilles som en tyk og lettere<br />
ulækker mand med et stort kødfuldt ansigt, og en rød, svulmende mund, ”der altid var ligesom<br />
fugtet af fedt” 23 . Og på den anden side har vi folkene fra Åhusene ”Deres værdier var ikke steget.<br />
[…] Rundt omkring dem lå denne fattigmands evige sværm af små, svampede børn, der klækkedes<br />
ud inde i de store, brede halmsenge. Og mens oppe i gårdene slægt efter slægt bestandigt voksede<br />
sig større og rankere, trivedes der frem fra hytterne en stadig mindre og forkrøblet skabning med<br />
lange arme og store tomme hoveder nede mellem uformelige skuldre – en lavstammet, udmarvet<br />
slægt, der kuld på kuld, fra barn til graven, spredte sig omkring for at lægge sine ”værdier” rundt<br />
om i bondens marker og moser, som de forbedrede”. 24 Folkene fra Åhusene er de ”glemte folk”,<br />
som fra slægt til slægt er ”degenereret”, så de nu knap er mere end dyr der ”klækkes”. Gennem<br />
generationer har disse degenererede slægter så lagt sine egne forsvindende værdier hos bønderne,<br />
som på Åhus-folkenes bekostning er blevet rigere og rigere.<br />
Denne forestilling om degenererede arbejdere passede godt ind i 1880erne, hvor daglejernes forhold<br />
og undertrykkelse i høj grad fik dem til at ligne dyr, 25 og Darwins tanker om hvordan arten gennem<br />
generationer forandres – enten til det bedre eller til det værre.<br />
Og udviklingen er ikke ved at gå den modsatte vej i dette samfund, hvor Olav gennemfører den<br />
sociale arv og det sociale hierarki og holder arbejderne nede.<br />
Skellet mellem netop den verden Olav repræsenterer, og den Ane tilhører, ses tydeligt i det fine gule<br />
silketørklæde Olav forærer hende 26 , og det storblomstrede uldtørklæde Mathias aldrig får givet<br />
hende 27<br />
Pontoppidan formår også at sætte sig selv ind i fortællingen, som præsten, hvis holdninger er<br />
”radikale” og som det ”næppe er værd at lade komme i alt for nær berøring med arbejderne” 28 , og<br />
22 Pontoppidan, s. 142 l. 10<br />
23 Pontoppidan, s. 137 l. 35<br />
24 Pontoppidan, s. 142 l. 19<br />
25 Busk-Jensen, s. 308<br />
26 Pontoppidan, s. 137 l. 5<br />
27 Pontoppidan, s. 148 l. 14
Danskopgave Side 7 af 9<br />
han lader den unødigt fine skolelærer udtrykke lige netop det modsatte med ønsket om at dette<br />
samfund må forblive urørt af de ”disse tidens nye oprivende og fordærvelige røster der ”brølte”<br />
rundt om ”efter rov”” 29 , som er de gennembrudstanker, der netop i denne periode gennemstrømmer<br />
hele Danmark.<br />
Oven over det hele finder vi månen, der ser ned på det hele og med et medlidende smil siger den:<br />
”Ja – de mennesker”, 30 hvorved hele affæren negligeres og gøres lettere ligegyldig. En ironisering<br />
af den romantiske tankegang hvor problemer som disse nedtones og gemmes af <strong>idyl</strong>liske<br />
fremstillinger, hvilket netop er hvad det moderne gennembrud gør op med – og også Pontoppidan<br />
med ”Bonde<strong>idyl</strong>”, der sætter problemer under debat og gør dem synlige.<br />
Et våben i en debat<br />
Da Brandes stillede sig op på talerstolen d. 3. november 1871, ønskede han at ændre den danske<br />
litteratur, så den begyndte at betyde noget, hvilket for ham betød, at den skulle sætte problemer<br />
under debat, være virkelig og revolutionær.<br />
”Bonde<strong>idyl</strong>” lever på alle måder op til disse kriterier, alene ved at omhandle reelle problemer og<br />
stille skarpt på dem og trække dem frem i lyset, hvor de i samtiden må have virket oprørende og<br />
opsigtsvækkende.<br />
Dette var målet, og mange af samtidens forfattere gjorde sig ligeledes bemærkede ved at skrive<br />
anderledes og opsigtsvækkende tekster.<br />
Den gang gjorde de sig bemærket ved rent faktisk at omhandle konkrete samfundsrelaterede emner,<br />
som den sociale arv, Olav gentagelse af hans fars handlinger, fattigdommen, folkene fra Åhusene,<br />
og gårdejernes magt, bøndernes rigdom på bekostning af arbejdernes. I dag gør den sig bemærket,<br />
ved skildringerne af de kummerlige kår under hvilke arbejderne i Danmark levede i 1800-tallet.<br />
Den gang blev denne slags litteratur læst, og ikke mindst diskuteret, af ikke bønderne, men de finere<br />
kredse, hvorimod i dag er litteraturen blevet for mere eller mindre hvem som helst. Den er langt<br />
mere tilgængelig, og derved evner den at række ud til langt flere – for på den måde at skabe en<br />
bredere debat.<br />
For stadig i dag kan litteratur skabe debat. Vi ser dette, gennem eksempler på hvordan bøger rører<br />
så meget i folk, at de reagerer på dem. Dog ses det debatskabende bedst i samfund, hvor<br />
28 Pontoppidan, s. 144 l. 22<br />
29 Pontoppidan, s. 149 l. 13<br />
30 Pontoppidan, s. 151 l. 15
Danskopgave Side 8 af 9<br />
reaktionerne er de største. For eksempel vakte Harry Potter-bøgerne så stor vrede, at<br />
bogafbrændingsceremonier blev afholdt starten af 2000erne i USA, eller nyere tilfælde som<br />
planlægninger af Koran-afbrænding på d. 11. september 2010. 31<br />
Af mere fredelige tilfælde, som samtidig blev brugt til gode formål, kan nævnes Victor Hugos<br />
”Klokkeren fra Notre-Dame” fra 1831, for hvilken et af de primære mål var at vise det<br />
arkitektoniske forfald i Paris, og bogen førte til restaureringen af Notre-Dame de Paris. 32<br />
I dag bliver litteratur ofte brugt til at skabe debat af både privatpersoner og politikere i form af<br />
læserbreve. Dette kan altid ses i den bagerste del af de større aviser eller på de selvsamme avisers<br />
hjemmesider, hvor enhver, der har noget at sige, kan gøre dette – og gør det!<br />
Alligevel kan der stilles spørgsmålstegn ved, om det i dag er litteraturen, der har mulighed for at<br />
skabe debatten, eller om det skrevne ord må se sig overtaget af andre medier.<br />
Danske gymnasieelever beskyldes bestandig for ikke at kunne koncentrere sig om en tekst gennem<br />
længere tid, 33 og det er måske også lettere i dag at fange deres opmærksomhed gennem film og tv.<br />
Dette kunne måske forklare hvorfor avissalget i 2008 gik ned 5,6 %. 34<br />
Konklusion<br />
Det moderne gennembrud, som strakte sig fra 1871 til ca. 1920, var et brud med romantikkens<br />
idealistiske fremstillinger af virkeligheden, og et ønske om at ”litteraturen skulle sætte problemer<br />
under debat”. Litteraturen skulle være naturalistisk og skildre virkeligheden, som den var, ikke som<br />
man kunne ønske den så ud. Dette gjorde mange forfattere, i blandt hvilke Henrik Pontoppidan var<br />
at finde.<br />
Novellen ”Bonde<strong>idyl</strong>” fra 1883 er en klassisk gennembrudstekst der netop sætter problemer under<br />
debat og hårdt viser forholdet mellem de rige bønder og de fattige arbejdere, som gennem<br />
generationer er gået i forfald.<br />
Denne form for litteratur skabte røre i slutningen af 1800-tallet og helt ind i 1900-tallet, hvor<br />
gennembruds litteraturen og de oprørende tanker, man lige pludselig blev præsenteret for, blev<br />
heftigt diskuteret i hele Danmark. Også i dag har litteratur magten til at frembringe reaktioner i folk,<br />
trods det at især unge måske er ved at miste interessen for de skrevne ord til fordel for film og tv.<br />
31 http://childrensbooks.about.com/cs/censorship/a/burningbooks.htm<br />
32 http://www.sparknotes.com/lit/hunchback/context.html<br />
33 Jyllandsposten<br />
34 http://borsen.dk/nyheder/medier/artikel/1/147552/berlingske_tidendes_oplag_i_frit_fald.html
Danskopgave Side 9 af 9<br />
Litteraturliste<br />
Primær litteratur:<br />
Pontoppidan, Henrik: Bonde<strong>idyl</strong> (1883),<br />
fra Lassen, Sten og Lars Jensen: Dansk Læsebog<br />
(3. udgave 2003, Systime A/S)<br />
Sekundær litteratur:<br />
Busk-Jensen, Lise m.fl.: Dansk Litteraturhistorie 6: Dannelse, folkelighed, individualitet 1848-<br />
1901<br />
(1985, Gyldendal)<br />
Falkenstjerne, Dansk Litteratur 2: Fra H.C. Andersen til Johannes V. Jensen<br />
(3. udgave 1994, G.E.C. Gads Forlag )<br />
Fibiger, Johannes og Gerd Lütken: Litteraturens Veje<br />
(2. udgave 2004-2008, Systime A/S)<br />
http://childrensbooks.about.com/cs/censorship/a/burningbooks.htm (4. maj 2011)<br />
http://borsen.dk/nyheder/medier/artikel/1/147552/berlingske_tidendes_oplag_i_frit_fald.html (4.<br />
maj 2011)<br />
http://www.sparknotes.com/lit/hunchback/context.html (4. maj 2011)<br />
Jyllandsposten, 2. sektion, 24. april 2011 af Morten Vestergaard