Handicap og ligebehandling i praksis, Socialforskningsinstituttet 2008
Handicap og ligebehandling i praksis, Socialforskningsinstituttet 2008
Handicap og ligebehandling i praksis, Socialforskningsinstituttet 2008
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
essourcekrævende. Der er mange misforståelser, <strong>og</strong> man er bange for, at<br />
familierne ikke forstår det, der informeres om. Men det handler ikke kun<br />
om korrekt oversættelse men <strong>og</strong>så om forståelse af meningen med tilbud<br />
<strong>og</strong> behandling, som ofte tager længere tid at forklare familierne. Der er<br />
derfor brug for mere tid <strong>og</strong> ressourcer for at informere mange af de<br />
etniske minoritetsfamilier.<br />
Der er <strong>og</strong>så usikkerhed omkring, hvordan læger <strong>og</strong> sagsbehandlere<br />
skal håndtere, at n<strong>og</strong>en familier fravælger tolk <strong>og</strong> selv ønsker at tolke.<br />
Det kan fx være faderen, der siger nej til en tolk, fordi han selv vil<br />
tolke for moderen. Det er myndighedens ansvar, at der bruges professionelle<br />
tolke. Deltagere i et møde eller familiemedlemmer skal ikke tolke,<br />
da det skaber tvivl om, hvilken information der er gengivet.<br />
Der er derfor brug for flere ressourcer til information af mange<br />
af de etniske minoritetsfamilier. Rapporten peger på, at der er et stort<br />
behov for professionelt uddannede tolke med særlig viden om handicapproblemstillinger,<br />
som kan forklare de mange specialudtryk til etniske<br />
minoriteter. Det vil <strong>og</strong>så være en fordel, hvis den samme tolk kunne følge<br />
familien til møder både hos lægen <strong>og</strong> sagsbehandleren.<br />
KULTURMØDER OG INTERKULTUREL KOMMUNIKATION<br />
Mødet mellem den offentlige forvaltning <strong>og</strong> borgere eller patienter er<br />
<strong>og</strong>så et kulturmøde mellem familiens <strong>og</strong> fagpersonens kultur:<br />
Det er en almindelig del af europæisk tankegods at udstyre os<br />
selv <strong>og</strong> alle andre folk med en ’kultur’, <strong>og</strong> det er en lige så almindelig<br />
del af dette tankegods, at ’de andre’ er styrede af deres kultur,<br />
mens ’vi’ styrer os selv (Henriques, 1995).<br />
Det betyder ofte, at fokus flyttes fra at være et møde med en patient eller<br />
borger til at være med en muslimsk eller pakistansk borger eller patient<br />
(Kleinman & Benson, 2006). Denne måde at forstå <strong>og</strong> tale om kultur kan<br />
ses som statisk, beskrivende, hvor man kan slå op i en manual <strong>og</strong> læse,<br />
hvordan man løser problemer med ’muslimer’ eller ’pakistanere’ (Jensen,<br />
2005). På den måde flyttes fokus fra kommunikationsproblemer til kulturproblemer,<br />
<strong>og</strong> den enkelte familie bliver en del af den fiktive gruppe<br />
’muslimer’ eller ’pakistanere’.<br />
88