Brug af evidensbaseret viden i sygeplejen
Brug af evidensbaseret viden i sygeplejen
Brug af evidensbaseret viden i sygeplejen
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
e<strong>viden</strong>sbaserede <strong>viden</strong> skal give mening for sygeplejerskerne i deres daglige arbejde og ikke<br />
komme som et meningsløst diktat fra oven (Estabrooks 1998: 18).<br />
Willman m.fl. mener, det er svært for sygeplejersker, som beskæftiger sig direkte med omsorgen, at<br />
sk<strong>af</strong>fe sig et overblik over den stadigt voksende <strong>viden</strong>smængde. Der er ingen tradition for, at<br />
kliniske sygeplejersker søger og vurderer forskningsresultater, og de har derfor vanskeligt ved<br />
kritisk at vurdere <strong>viden</strong>skabelige undersøgelser (Willman m.fl. 2007: 36-38). Der produceres til<br />
stadighed et stort antal sygepleje<strong>viden</strong>skabelige artikler, og i England har sygeplejeforskere fundet<br />
frem til, at der er ca. 440 tidsskrifter, som offentliggør disse artikler. Det er således et felt, det kan<br />
være vanskeligt at sk<strong>af</strong>fe sig et overblik over (ibid: 25-26). Dette er et problem, set i lyset <strong>af</strong>, at vi<br />
lever i en tid, hvor der kontinuerligt produceres <strong>viden</strong> på snart sagt alle områder. Det er derfor<br />
nødvendigt at uddanne sygeplejersker, der er i stand til at imødekomme kravet om at forholde sig til<br />
og vurdere forskningsbaseret <strong>viden</strong>.<br />
Ph.d. Penny Y. Leake (2004) gør i en artikel opmærksom på, at de fleste kliniske sygeplejersker<br />
ikke har h<strong>af</strong>t mulighed for at deltage i forskning. Forskning har været anset for at være den<br />
akademiske verdens ansvar, så sygeplejersker er ikke i stand til ”… identifying, designing,<br />
conducting, and evaluating research …” (Leake 2004: 272). Sygeplejerskerne mangler simpelthen<br />
<strong>viden</strong> og tid til at engagere sig i forskning (Happell et al. 2003: 251).<br />
Spørgsmålet er, om ikke den <strong>viden</strong>skabelige vurdering <strong>af</strong> forskningsartikler snarere hører hjemme i<br />
den akademiske sygepleje, og at man kommer til at forvente, at de kliniske sygeplejersker besidder<br />
nogle kvalifikationer, som man får gennem en akademisk uddannelse. I så fald er det væsentligt at<br />
være opmærksom på, hvilke muligheder og begrænsninger, der er, når man skal anvende<br />
forskningsartikler i den kliniske sygepleje.<br />
Ph.d. Brenda Happell et al. påpeger, at det er nødvendigt, at de kliniske sygeplejersker kommer på<br />
kurser, fx <strong>af</strong> 2 ugers varighed, med efterfølgende opfølgning, hvor de lærer at vurdere<br />
forskningsundersøgelser 1 (Happell et al. 2003: 252). Leake gør rede for sine erfaringer med at<br />
engagere de studerende og kliniske sygeplejersker i at anvende forskningsbaseret <strong>viden</strong> i<br />
<strong>sygeplejen</strong>. Hun mener, at sygeplejersker læser meget og lærer om nye teknikker, men alligevel har<br />
de svært ved at anvende forskningsresultater, så der skabes ændringer i deres egen praksis.<br />
Konsekvensen er, at de studerende ikke rutinemæssigt oplever, hvordan forskning integreres i den<br />
daglige praksis, og de <strong>af</strong>slutter deres klinik uden den <strong>viden</strong>. De studerende lærer værdien <strong>af</strong> at<br />
anvende forskning i <strong>sygeplejen</strong>, når de arbejder sammen med sygeplejersker, der er villige til at<br />
stille spørgsmål til plejen og foretage ændringer. Ikke mindst, når de kliniske vejledere inddrager<br />
dem i den kritiske tænkning, de anvender, når de foretager betydningsfulde kliniske beslutninger.<br />
1 Ph.d. Preben Ulrich Pedersen har etableret tre ét-årige tværfaglige uddannelses- og træningsforløb bestående <strong>af</strong> 222<br />
lektioner. Forløbet har bl.a. h<strong>af</strong>t til hensigt ”at udvikle kvaliteten <strong>af</strong> den kliniske praksis, at give deltagerne <strong>viden</strong>,<br />
redskaber og metoder til at kunne gennemføre projekter i den kliniske praksis og at fremme håndteringen <strong>af</strong> den<br />
e<strong>viden</strong>sbaserede metode i den kliniske praksis” (Pedersen 2005). Endvidere har Pedersen etableret lignende<br />
uddannelses- og træningsforløb på Rigshospitalets hjertecenter (Bagh 2005: 40-42).<br />
8