Hærvejen Billedserie om strækningen fra Grænsen til Dannevirke
Hærvejen Billedserie om strækningen fra Grænsen til Dannevirke
Hærvejen Billedserie om strækningen fra Grænsen til Dannevirke
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Hærvejen</strong><br />
<strong>Billedserie</strong> <strong>om</strong><br />
<strong>strækningen</strong> <strong>fra</strong><br />
<strong>Grænsen</strong> <strong>til</strong><br />
<strong>Dannevirke</strong><br />
1
<strong>Hærvejen</strong><br />
Fra <strong>Grænsen</strong> <strong>til</strong> <strong>Dannevirke</strong><br />
Bilskov Kro<br />
Sankelmark<br />
Langdyssen i Arnkielpark<br />
Oversø Kirke<br />
Oversø Kro<br />
Siversted<br />
Dåbsstenen<br />
Isted<br />
<strong>Dannevirke</strong><br />
2
<strong>Hærvejen</strong> skifter navn <strong>til</strong> Ochsenweg<br />
Når vi passerer den dansk-<br />
tyske grænse, skifter<br />
<strong>Hærvejen</strong> navn <strong>til</strong><br />
Ochsenweg. Det har man<br />
der besluttet sig for, og<br />
mange steder er der<br />
ops<strong>til</strong>let store kvæghorn<br />
s<strong>om</strong> symbol på, at man<br />
befinder sig på den vej,<br />
s<strong>om</strong> i århundreder blev<br />
brugt <strong>til</strong> at drive okser <strong>fra</strong><br />
hele Jylland sydpå <strong>til</strong><br />
kvægmarkederne i<br />
Nordtyskland og Flandern.<br />
3
Under slaget ved Isted 24. - 25. juli 1850 blev Bilskov Kro benyttet af de<br />
danske generaler <strong>til</strong> krigsråd.<br />
4
Der er både danske, østrigske og<br />
preussiske mindesmærker ved<br />
Sankelmark. Hvert år den 5. februar<br />
gennemføres den såkaldte<br />
Sankelmark-march <strong>fra</strong> Flensborg<br />
centrum <strong>til</strong> Sankelmark, hvor der<br />
nedlægges kranse ved<br />
mindesmærkerne efterfulgt af en<br />
frokost på Bilskov Kro.<br />
5
Arnkielparken<br />
For ca. 5000 år siden opgav de første<br />
mennesker i Nordeuropa deres livss<strong>til</strong> s<strong>om</strong> et<br />
vandrende folk og begyndte at dyrke landbrug<br />
og holde husdyr. De store stengrave, der blev<br />
rejst dengang, vidner i dag stadig <strong>om</strong> kulturen<br />
<strong>fra</strong> dengang. I Arnkielparken får man et godt<br />
indtryk af disse bebyggelsers imponerende<br />
storhed, idet der her blev bygget den største<br />
rekonstruerede storstensgrav i Nordeuropa<br />
efter de originale udgravningsplaner.<br />
6
Sankelmark<br />
Tysk gravsted<br />
Mindesmærke for faldende tyske soldater<br />
ops<strong>til</strong>let i Sankelmark.<br />
1848 - 1850<br />
9
Fællesgrav for østrigske<br />
soldater<br />
Efter at den danske hær den 5. februar <strong>om</strong> aftenen fik ordre <strong>til</strong> at<br />
trække sig <strong>til</strong>bage <strong>fra</strong> Danevirke, gik der på grund af en forrygende<br />
snestorm ca. 8 timer inden den preussiske og østrigske hærledelse<br />
fik nys <strong>om</strong> <strong>til</strong>bagetrækningen. Et østrigsk rytteri blev <strong>om</strong> formiddagen<br />
den 6. februar sendt efter den danske hær, hvis bagtrop forskansede<br />
sig i det smalle pas ved Sankelmark.<br />
Danske soldater kæmpede 6. februar 1864 ved Sankelmark mod<br />
preussiske og østrigske soldater for at give den danske hovedstyrke<br />
tid <strong>til</strong> at tage ops<strong>til</strong>ling ved Dybbøl Banke.<br />
Her ses en fællesgrav for østrigske soldater. Monumentet er rejst på<br />
en bakketop, s<strong>om</strong> tidligere var galgebakke.<br />
12
Oversø Kirke<br />
Byens kirke ved passagen over Trene Å var<br />
et vigtigt pilgrimsmål, viet <strong>til</strong> Skt. Jørgen, s<strong>om</strong><br />
var de vejfarendes særlige beskytter.<br />
Kirken er speciel med et tårn bygget meget<br />
solidt af kampesten, åbenbart s<strong>om</strong> en slags<br />
fæstning, der dels skulle beskytte vejen, dels<br />
beskytte beboerne mod fjenden men også<br />
mod danske soldater, for hærenes eneste<br />
mulighed for mad og foder <strong>til</strong> hestene var<br />
plyndringer.<br />
16
Oversø Kro<br />
Den historiske Kro<br />
Oversø er en landsby cirka 15 kil<strong>om</strong>eter syd for Flensborg.<br />
Hærvejskroen, Den historiske Kro, nævnes første gang i 1519.<br />
Under 2. slesvigske krig i 1864 var der dansk hovedkvarter på<br />
kroen. Senere blev kroen <strong>om</strong>dannet <strong>til</strong> lazaret og kroparret var<br />
med <strong>til</strong> at hjælpe sårede <strong>fra</strong> begge sider.<br />
20
Her hviler<br />
68<br />
tapre<br />
østrigske<br />
og danske<br />
krigere<br />
22
Døbestenen<br />
Ved Helligbækken ligger der en dysse med en<br />
overligger kaldet Døbestenen. Efter sagnet var<br />
det her, biskop Poppo af Slesvig <strong>om</strong>vendte<br />
Harald Blåtand og døbte ham i vand <strong>fra</strong> bækken.<br />
I Døbestenen er der 17 skåltegn, og det er<br />
tankevækkende, at denne første dåbshandling<br />
skete på en sten med huller <strong>fra</strong> bronzealderen.<br />
Stedet blev fredet af Frederik den 7. i 1859, og<br />
fredningsstenene bærer hans monogram.<br />
Fredningen indeholder bestemmelse <strong>om</strong>, at der<br />
skal være offentlig adgang <strong>til</strong> mindesmærket, og<br />
en smal sti fører gennem kornmarken hen <strong>til</strong><br />
Døbestenen.<br />
24
Helligbækken snor sig igennem det frodige slesvigske landskab<br />
25
Tegning af<br />
døbestenen <strong>fra</strong><br />
1897 med<br />
skålformede huller:<br />
Bronzealder<br />
Bondestenalder og<br />
Kristend<strong>om</strong>mens<br />
indførelse<br />
symboliseret i dette<br />
monument.<br />
27
En af<br />
fredningsstenene<br />
med Frederik 7.<br />
monogram<br />
29
Siversted Kirke<br />
Om selve bækken beretter et sagn, at en ridder engang<br />
k<strong>om</strong> og spurgte, <strong>om</strong> det var bækken med det hellige<br />
vand. Da svaret var ”ja” red han sin hest ud i bækken og<br />
lod den forrette sin nødtørft, men da var både hest og<br />
rytter s<strong>om</strong> fastvoksede, og de slap først fri, da ridderen<br />
aflagde løfte <strong>om</strong> at bygge en kirke – og på den måde fik<br />
Siversted sin kirke.<br />
30
Siversted Kirke<br />
31
Slaget på Isted Hede 25. juli 1850<br />
Slaget på Isted Hede 25. juli 1850 er det<br />
største slag i danmarkshistorien. 40.000<br />
danske soldater kæmpede mod 34.000<br />
slesvig-holstenere ved Isted nordvest for<br />
Slesvig.<br />
Slesvig-holstenerne indtog en stærk<br />
forsvarss<strong>til</strong>ling ved Isted, hvor passagen<br />
<strong>om</strong>kring landevejen Flensborg-Slesvig<br />
indsnævres af moser og søer. Forsvaret<br />
havde dermed en stor fordel.<br />
32
Kampene blev indledt kl. 1 <strong>om</strong> natten, og især de<br />
indledende angreb var kostbare for de danske styrker.<br />
Mange af hærens bedste officerer udviste stort mod,<br />
måske dumdristighed, og blev dræbt. Der stod hårde<br />
kampe ved landsbyerne Isted og Øvre Stolk, og ved 8-<br />
tiden <strong>om</strong> morgenen var situationen for danskerne<br />
kritisk. I løbet af de næste timer lysnede det dog, og<br />
ved middagstid gav general Willisen ordre <strong>til</strong> tysk<br />
<strong>til</strong>bagetog.<br />
Men sejren var dyrekøbt. På dansk side faldt der 845<br />
mand. Slesvig-holstenerne havde 534 faldne.<br />
Efter sejren ved Isted tog den danske hær s<strong>til</strong>ling på<br />
<strong>Dannevirke</strong>.<br />
33
Mindehal i landsbyen Isted for slaget den 25. juli 1850<br />
34
H. W. Bissen 1798 - 1868<br />
H. W. Bissen var dansksindet sydslesviger, og<br />
politisk var han nationalliberal. Uddannede sig ved<br />
Akademiet i København og arbejdede i en periode<br />
sammen med Thorvaldsen.<br />
Han blev kendt for især 3 af sine skulpturer:<br />
Den tapre Landsoldat i Fredericia<br />
Rytterstatuen af Frederik 7. foran Christiansborg<br />
Istedløven<br />
35
Tidstavle for Istedløven<br />
1862: Danskerne ops<strong>til</strong>ler Istedløven på Flensborg Kirkegård s<strong>om</strong><br />
sejrsmonument og mindesmærke over faldne danske soldater<br />
1864: Efter danskernes nederlag ved Dybbøl Banke flytter tyskerne statuen<br />
<strong>til</strong> Berlin s<strong>om</strong> krigsbytte<br />
1945: Amerikanske besættelsestropper nedtager løven i Berlin<br />
og transporterer den <strong>til</strong> København<br />
1945: Istedløven placeres foran Tøjhusmuseet i København<br />
2009: Et næsten enigt byråd i Flensborg, tysksindede og dansksindede, beslutter<br />
at rette henvendelse <strong>til</strong> Den danske Stat <strong>om</strong> flytning af<br />
Istedløven <strong>til</strong> Flensborg Kirkegaard<br />
2010: Flytningen vil finde sted, når konservatorer <strong>fra</strong> Nationalmuseet<br />
har restaureret den. Derefter bliver den opsat på sin oprindelige<br />
plads på Flensborg Kirkegård s<strong>om</strong> minde for de faldne,<br />
sejrssymbol og i dag symbol for det gode forhold, s<strong>om</strong> i<br />
efterkrigstiden er opbygget mellem Danmark og Tyskland.<br />
36
Løven blev afsløret på 12- årsdagen for Slaget ved Isted,<br />
den 25. juli 1862. Pengene der<strong>til</strong> var indk<strong>om</strong>met ved en<br />
landsindsamling. Mindesmærket rejstes nord for den store<br />
gravhøj, der kort forinden var opkastet på det sted på<br />
kirkegården, hvor mange af de faldne krigere var stedt <strong>til</strong><br />
hvile.<br />
Forsiden af den bar indskriften: Isted / Den 25. Juli 1850 /<br />
Det danske Folk rejste dette Minde.<br />
På bagsiden af fodstykket fandtes Carl Plougs vers:<br />
"Trofaste Kæmper i Farens Stund<br />
mandigt har værget vor Odelsgrund.<br />
Troskab skal Vagt ved Graven være,<br />
Mandd<strong>om</strong> skal skærme Arv og Ære."<br />
37
1862<br />
Istedløven på Flensborg Kirkegård ved højen over de faldne.<br />
38
1864<br />
Tysk smædetegning<br />
39
1864<br />
Smædetegning med<br />
teksten:<br />
Kådhed gør sjældent godt!<br />
Fjernelse af Istedløven ved<br />
slesvig-holstenske<br />
patrioter<br />
den 28. februar 1864.<br />
40
1945<br />
Amerikanske tropper nedtager Istedløven i Berlin og transporterer den <strong>til</strong><br />
København.<br />
41
1945<br />
Istedløven holder<br />
flyttedag for 2. gang <strong>fra</strong><br />
Berlin <strong>til</strong> København.<br />
42
1945<br />
Ceremoni ved løvens ank<strong>om</strong>st <strong>til</strong><br />
København.<br />
43
Istedløven foran Tøjhusmuseet i København 1945 - 2010<br />
1945 - 2010<br />
44
2010<br />
Istedløven genops<strong>til</strong>les i<br />
Flensborg<br />
September 2010 vil Istedløven for 3. gang blive<br />
flyttet <strong>fra</strong> København og ops<strong>til</strong>let på Flensborg gl.<br />
Kirkegård, der hvor den stod i 1862.<br />
Soklen bliver rekonstrueret i lys sandsten med<br />
teksten:<br />
Rejst igen i 2010 s<strong>om</strong> bevis på venskab og <strong>til</strong>lid<br />
mellem danskerne og tyskerne<br />
45
<strong>Dannevirke</strong><br />
<strong>Dannevirke</strong> er et stort k<strong>om</strong>pleks bestående af mange dele og<br />
opbygget over meget lang tid.<br />
Bygningen af Forsvarsværket begyndte ca. 650 og forsatte<br />
frem <strong>til</strong> sidste halvdel af 1100-tallet. Valdemar den Store blev<br />
den sidste store bygherre. Han opførte en ca. 5 meter høj mur<br />
af munkesten – Valdemarsmuren.<br />
I Hærvejssammenhæng er hovedvolden og Kalegat<br />
interessant. Al transport og færdsel på <strong>Hærvejen</strong> såvel nord<strong>fra</strong><br />
s<strong>om</strong> syd<strong>fra</strong> skulle passere igennem Kalegatåbningen. Den var<br />
smal og kunne let lukkes, når der var brug for det. Hære <strong>fra</strong><br />
nord og syd skulle igennem her, og i fredstid har der <strong>til</strong> tider<br />
været et mylder af pilgrimme, handlende og de mange stude,<br />
der skulle passere igennem Kalegat.<br />
46
<strong>Dannevirke</strong> - Kalegat og Valdemarsmuren<br />
Kalegat<br />
47
annevirke Museet ligger ved Valdemarsmuren - <strong>Dannevirke</strong>s hovedattraktion<br />
48
Valdemarsmuren dækket af et muldlag.<br />
49
Restaureringen af <strong>Dannevirke</strong><br />
Delstaten Slesvig-Holsten gennemfører et stort restaureringsarbejde<br />
af Valdemarsmuren med Nationalmuseet i København s<strong>om</strong> rådgiver.<br />
Målet er at forsegle murkronen med et vandtæt lag af betonit,<br />
nedlægning af dræn ved muren og restaurering af løst murværk.<br />
Den oprindelige, næsten fem meter høje teglstensmur var 4.000<br />
meter lang og er i dag skjult af hovedvoldens jordmasser. Muren er<br />
kun synlig her ved <strong>Dannevirke</strong> Museet, hvor man kan se godt og vel<br />
50 meter af ruinen. Muren skulle forstærke den gamle jordvold.<br />
Foran muren har der været en 2,5 meter bred voldgrav. Antagelig var<br />
muren kronet af en vægtergang bygget af træ.<br />
50
Først ser vi en rekonstruktion af, hvordan man mener, at Valdemarsmuren<br />
oprindeligt har set ud. Derefter hvordan muren ser ud i dag.<br />
52
De synlige ca. 50 meter <strong>fra</strong> Valdemarsmuren blev udgravet, da danske<br />
ingeniørtropper i 1800-tallet byggede Skanse 14 ved <strong>Dannevirke</strong>.<br />
53
<strong>Dannevirke</strong> - 1864 (1)<br />
Da den danske regering i 1863 vedtog den såkaldte<br />
novemberforfatning, en forfatning for Danmark og<br />
Sønderjylland, angreb Bismarck, for aftalen med Preussen var,<br />
at Slesvig ikke måtte knyttes tættere <strong>til</strong> Danmark end Holsten.<br />
Den aftale brød den danske regering med<br />
Novemberforfatningen.<br />
Bismarck indledte <strong>om</strong>gående et angreb på Danmark, og<br />
Preussen og Østrig erklærede, at de først ville forhandle med<br />
Danmark, når de havde besat både Sydslesvig og Nordslesvig<br />
( Sønderjylland).<br />
I februar 1864 gik preussiske og østrigske tropper over<br />
Ejderen.<br />
55
<strong>Dannevirke</strong> - 1864 (2)<br />
Den danske hær var ops<strong>til</strong>let ved <strong>Dannevirke</strong>.<br />
S<strong>til</strong>lingen var temmelig lang, og da det var<br />
streng frost, var det muligt for tyskerne at<br />
trænge over Slien eller mose<strong>om</strong>råderne<br />
vestpå. Det kunne forudses, at de danske<br />
styrker ville blive <strong>om</strong>ringet og <strong>til</strong>intetgjort, og<br />
overgeneral de Meza gjorde da det eneste<br />
mulige; opgav s<strong>til</strong>lingen, mens tid var.<br />
Tilbagetrækningen <strong>fra</strong> <strong>Dannevirke</strong> uden kamp,<br />
senere nederlaget ved Dybbøl Banke og ny<br />
grænse ved Kongeåen: En selvforskyldt<br />
tragedie, en national katastrofe, s<strong>om</strong> nogle<br />
danskere endnu ikke er k<strong>om</strong>met sig over.<br />
56
Infanterister, der redder en<br />
Kanon paa Tilbagetoget <strong>fra</strong><br />
Danevirke<br />
“Infanterister, der redder en Kanon<br />
paa Tilbagetoget <strong>fra</strong> Danevirke”,<br />
hedder maleren Niels Simonsens<br />
patetiske maleri. Det blev stærkt<br />
kritiseret, men har alligevel præget<br />
eftertidens opfattelse af krigen<br />
1864. Overk<strong>om</strong>mandoen gav ikke<br />
ordre <strong>til</strong> at tage kanonerne med, og<br />
<strong>til</strong>bagetoget blev planløst, fordi det<br />
blev sat i værk med få timers varsel<br />
og skulle holdes hemmeligt. Skønt<br />
flere landeveje førte nordpå, blev<br />
næsten hele hæren ført ad den<br />
samme isbelagte hovedvej i en 20<br />
km lang kolonne.<br />
Kilde:<br />
Gyldendal og Politikens Danmarkshistorie<br />
Kbh. 1991 - 2005<br />
57
Kunstner: Niels Simonsen, 1864<br />
Det nattionalhistoriske Museum på Frederiksborg Slot<br />
58
Søren Telling<br />
Heinrich Himmler<br />
<strong>Dannevirke</strong><br />
under og efter 2. verdenskrig (1)<br />
Tyske soldater angriber <strong>Dannevirke</strong> i 1944<br />
Selv efter de allieredes landgang i Normandiet i juli 1944,<br />
forberedte tyskerne sig på, at de allierede også kunne tænkes at<br />
gå i land på Vestkysten og angribe Tyskland via Jylland.<br />
I november 1944 besluttede tyske generaler sig for at <strong>om</strong>danne<br />
<strong>Dannevirke</strong> <strong>til</strong> et panserforsvar ved at grave en dyb grøft ned i<br />
voldanlægget.<br />
Søren Telling, arkæolog og forfatter fik nys <strong>om</strong> planen og gjorde<br />
sit bedste for at få det stoppet.<br />
Han besluttede sig for at ringe <strong>til</strong> Reichsfürer-SS Heinrich<br />
Himmler. For ham var fortiden og fortidsminder vigtige i hans<br />
race-teorier. Søren Telling nåede telefonisk frem <strong>til</strong> Heinrich<br />
Himmlers forkontor, og han talte engageret og længe <strong>om</strong><br />
vigtigheden af, at <strong>Dannevirke</strong> ikke måtte ødelægges. Han<br />
modtog derefter et telegram, hvori der stod, at <strong>Dannevirke</strong><br />
skulle skånes mest muligt.<br />
Og så gik gravearbejdet i gang.<br />
59
<strong>Dannevirke</strong><br />
under og efter 2. verdenskrig (2)<br />
Men en højtstående general inspicerede arbejdet og erklærede<br />
panservolden s<strong>om</strong> nytteløs og beordrede <strong>til</strong>dækning af grøften, da<br />
han vidste, at danskere værdsætter fortidsmindet meget, og han<br />
så ikke nogen grund <strong>til</strong> at man unødigt skulle genere dem.<br />
I 1946 dækkede tyskerne pansergraven <strong>til</strong> igen.<br />
Tyske bønder angriber <strong>Dannevirke</strong><br />
I efterkrigstiden var der mangel på alt i Tyskland, og bønder i<br />
<strong>Dannevirke</strong>s <strong>om</strong>egn var fristet af at hente sten <strong>fra</strong><br />
Valdemarsmuren. De var gode s<strong>om</strong> nye og kostede ikke noget.<br />
Søren Telling flyttede ind i en af de tyske soldaters barakker<br />
placeret på <strong>Dannevirke</strong>, og på sin motorcykel kontrollerede han<br />
<strong>om</strong>rådet og skræmte bønderne væk. Indsatsen gav ham <strong>til</strong>navnet<br />
”Jarlen <strong>fra</strong> <strong>Dannevirke</strong>”.<br />
Sideløbende arbejdede Søren Telling på en fredning af<br />
<strong>Dannevirke</strong>. I 1950 blev fortidsmindet fredet.<br />
60
Telegram <strong>fra</strong> Heinrich Himmlers kontor <strong>til</strong> Søren<br />
Telling <strong>om</strong> at <strong>Dannevirke</strong> ikke måtte ødelægges.<br />
61
Pansergraven etableret i <strong>Dannevirke</strong> i 1944.<br />
62
Søren Telling<br />
Jarlen <strong>fra</strong> <strong>Dannevirke</strong><br />
63
2001 - Skanse 14<br />
Tyske og danske soldater<br />
har side <strong>om</strong> side ført<br />
skanse 14 nær<br />
<strong>Dannevirke</strong>gården <strong>til</strong>bage<br />
<strong>til</strong> det udseende, skansen<br />
havde, da de danske<br />
soldater trak sig <strong>fra</strong><br />
skansen i 1864.<br />
Det usædvanlige<br />
samarbejde mellem<br />
soldater <strong>fra</strong> Skive og deres<br />
tyske kolleger <strong>fra</strong> Husum i<br />
Sydslesvig er k<strong>om</strong>met i<br />
stand gennem et<br />
samarbejde mellem de<br />
lokale tyske myndigheder<br />
og muséet<br />
<strong>Dannevirke</strong>gården.<br />
64
På forhøjningerne stod der i 1864 kanoner, der kunne skyde hen over<br />
<strong>Dannevirke</strong> volden mod fjenden.<br />
65
UNESCO - verdenskulturarv<br />
Den tyske delstat Slesvig-Holsten søger i samarbejde med<br />
Danmark <strong>om</strong> anerkendelsen af <strong>Dannevirke</strong> og Hedeby s<strong>om</strong><br />
UNESCO-verdenskulturarv.<br />
67
Afslutning<br />
S<strong>om</strong> 14 – 15 årig fattede jeg interesse for<br />
<strong>Hærvejen</strong> bl.a. ved at læse Huggo Matthiesens<br />
bog ”<strong>Hærvejen</strong>”, og af og <strong>til</strong> har jeg besøgt<br />
nogle af de kendte Hærvejsseværdigheder. Nu<br />
har jeg haft lejlighed <strong>til</strong> at følge den <strong>fra</strong> Viborg<br />
<strong>til</strong> <strong>Dannevirke</strong>, og det har været spændende.<br />
Så jeg afslutter billedserierne med et citat <strong>fra</strong><br />
bogens indledning:<br />
69
Der gaar en gammel Vej ned gennem Jylland. Den<br />
hører hjemme inde på Halvøen, og s<strong>om</strong> den færdes<br />
der, har den unægtelig selv ikke saa lidt af<br />
Befolkningens Sind i sig; thi sejgt og vedholdende<br />
s<strong>om</strong> en Jyde slider den sig taalmodigt mod<br />
Vejsende. Men dens Stædighed grænser <strong>til</strong><br />
Stivsind, den slipper ikke sit Maal af syne, hvor<br />
stærkt Forholdene end har forandret sig, og den<br />
lader sig ikke anfægte af, at man i vore dage paa<br />
lange Stræk, hvor det har været fordelagtigt, har<br />
rettet dens krogede Krop ud efter en Snor og<br />
stoppet dens Indre med Skærver og Grus.<br />
70
S<strong>om</strong> et billede paa Trofasthed snegler den sig<br />
frem inde langs Vestranden af Jyllands<br />
Højderyg, hvor Vandskellet findes, hensunken i<br />
Drømme <strong>om</strong> en tusindaarig Fortid, da den s<strong>om</strong><br />
Storruten i Riget gik <strong>fra</strong> det mægtige Viborg,<br />
Landstingets By, <strong>til</strong> Danevirke og Slesvig, hvor<br />
Verdenshandelen k<strong>om</strong> den i møde.<br />
Hugo Matthiesen<br />
71
Kirsten Lundsby Jensen, Ribe og<br />
Jørgen Drostrup Andersen,<br />
Odense fotograferet ved<br />
Hærvejsstenen ved Viborg<br />
Kirsten Lundsby Jensen, Ribe har givet mig nyttig<br />
feed-back på billedserierne <strong>om</strong> <strong>Hærvejen</strong>. Desuden<br />
har Kirsten kørt de fleste af de smukke og<br />
spændende Hærvejsture.<br />
Så ingen Hærvejsbilleder uden Kirstens parathed,<br />
udholdenhed og sans for at finde vej <strong>til</strong> de mange<br />
små og ydmyge historiske monumenter.<br />
Jeg takker meget derfor.<br />
Fotos:<br />
Jørgen Drostrup Andersen<br />
Odense, Danmark<br />
2009<br />
www.drostrup.dk<br />
72