Til forsvar for nostalgien
Til forsvar for nostalgien
Til forsvar for nostalgien
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Marianne Jørgensen<br />
22 | GLOBAL ØKOLOGI | OKTOBER 2004 TEMA: FILOSOFISKE TANKER OM DET GRØNNE
<strong>Til</strong> <strong><strong>for</strong>svar</strong> <strong>for</strong> <strong>nostalgien</strong><br />
“Det er jo den rene<br />
nostalgi” hører man ofte<br />
i miljødebatten, og når<br />
det siges er det sjældent<br />
i et bifaldende tonefald.<br />
Af Peter Mortensen<br />
Ordet “nostalgi” består af de<br />
græske ord “nostos”, som betyder<br />
tilbagevenden, og “algia”,<br />
som betyder smerte. Nostalgien<br />
sætter ord på det moderne menneskes<br />
hjemve efter dét, som kom<br />
før det moderne. Nostalgikeren<br />
længes efter førmoderne værdier<br />
– harmoni, fællesskab, naturlighed,<br />
bæredygtighed – <strong>for</strong>di disse<br />
opfattes som mangelvarer i et<br />
højeffektivt <strong>for</strong>brugersamfund.<br />
Nostalgi opstod som et medicinsk<br />
begreb, og længe tog man<br />
<strong>nostalgien</strong> yderst alvorligt, ikke<br />
mindst inden<strong>for</strong> psykiatrien. Så<br />
sent som under 2. Verdenskrig<br />
brugtes begrebet til at diagnosticere<br />
den specielle melankoli som<br />
<strong>for</strong>fulgte mennesker – specielt<br />
professionelle soldater – der havde<br />
tilbragt <strong>for</strong> lang tid hjemmefra.<br />
Folk fra bjergrige lande som<br />
Norge og Schweiz var angiveligt<br />
specielt prædisponerede <strong>for</strong> nostalgi.<br />
Lidelsen kunne kun helbredes<br />
ved hjælp af øjeblikkelig<br />
hjemsendelse, ellers risikerede<br />
man at dø af nostalgi.<br />
I dag er vi mere tilbøjelige til<br />
at opfatte nostalgi som en uproduktiv,<br />
barnagtig og i værste fald<br />
destruktiv følelse. Nostalgien har<br />
tillige et uheldigt ry <strong>for</strong> at alliere<br />
sig med reaktionære tendenser i<br />
tiden. Nostalgien, hedder det sig,<br />
er en <strong>for</strong>m <strong>for</strong> hykleri, som fjerner<br />
fokus fra reelle problemstillinger,<br />
idet den opdigter en <strong>for</strong>tid,<br />
som aldrig har eksisteret.<br />
Nostalgien benægter de indlysende<br />
<strong>for</strong>bedringer, som moderniteten<br />
har medført; den skaber et<br />
vrangbillede af en renskuret <strong>for</strong>tid<br />
uden krige, slaveri, klasse<strong>for</strong>skelle,<br />
kvindeundertrykkelse og<br />
tårnhøj spædbørnsdødelighed.<br />
Disse anklager indeholder<br />
alle mere end ét gran af sandhed,<br />
og de bør absolut tages alvorligt.<br />
Det er imidlertid bemærkelses-<br />
værdigt, hvor ofte nostalgi-kritikken<br />
fremsættes af deltagere i<br />
miljødebatten – det være sig erhvervsledere,<br />
intellektuelle, videnskabsfolk,<br />
embedsmænd eller<br />
politikere af <strong>for</strong>skellige observanser<br />
– som ønsker at delegitimere<br />
alternative synspunkter. I<br />
polemikken om den midtjyske<br />
motorvej fra Århus til Herning<br />
eller debatten om indførslen af<br />
genmodificerede fødevarer er det<br />
f.eks. en standardmanøvre <strong>for</strong><br />
tilhængerne at stigmatisere modstanderne<br />
som “nostalgikere”.<br />
For usentimentale “realister”<br />
er <strong>nostalgien</strong> ikke blot et harmløst<br />
irritationsmoment men en<br />
farlig patologi, som må og skal<br />
bekæmpes. Tiden kræver fleksibilitet<br />
og omstillingsparathed,<br />
hvis vi skal kunne klare os i en<br />
stadig mere konkurrencepræget<br />
verden. Men nostalgikerne klamrer<br />
sig infantilt til noget, som de<br />
knap nok ved hvad er, og som<br />
måske aldrig rigtig har eksisteret.<br />
Det bagudvendte blik blokerer<br />
<strong>for</strong> de strukturre<strong>for</strong>mer, som<br />
skal bringe det moderne projekt<br />
tilbage på skinnerne, og <strong>for</strong>sinker<br />
således samfundets næste<br />
store spring fremad.<br />
Korrektiv til fremskridtet<br />
Der er ingen tvivl om at <strong>nostalgien</strong><br />
kan tjene og i visse tilfælde<br />
har tjent suspekte <strong>for</strong>mål, men<br />
jeg vil alligevel i denne sammenhæng<br />
<strong>for</strong>fægte det modsatte argument.<br />
I en tid hvor den blinde<br />
udviklingstro har spillet fallit<br />
men alligevel <strong>for</strong>tsat bestemmer<br />
dagsordenen, kan <strong>nostalgien</strong> udfylde<br />
en anden funktion og ses i<br />
et betydelig mere positivt lys.<br />
Nostalgien kan opfattes som et<br />
vigtigt og nødvendigt korrektiv<br />
til den rent mekaniske fremskridtstanke,<br />
hvis <strong>for</strong>tsatte hærgen<br />
vi kan måle og iagttage overalt i<br />
det naturlige landskab.<br />
Nostalgikeres tanker kredser<br />
typisk om tilstande, som præges<br />
af social og økologisk ligevægt:<br />
Edens Have, Arkadien, Barndommens<br />
Lykkeland, De Gode<br />
Gamle Dage, Det Organiske<br />
Samfund. Sådanne ideal-billeder<br />
er måske naive og i sidste instans<br />
urealiserbare – det ved den intelligente<br />
nostalgiker i øvrigt også<br />
godt. Man kan ikke vende tilbage<br />
til udgangspunktet, og i de fleste<br />
tilfælde ville det næppe være<br />
ønskværdigt.<br />
Pointen er imidlertid, at <strong>nostalgien</strong>s<br />
myter ikke blot kan<br />
føre os på vildspor – de kan også<br />
inspirere vore <strong>for</strong>søg på at <strong>for</strong>estille<br />
os en tilværelse, som byder<br />
på andet og mere end større biler,<br />
bredere motorveje, hurtigere<br />
internet<strong>for</strong>bindelser og mere effektive<br />
lykkepiller. Nostalgikeren<br />
kaster grus i industrisamfundets<br />
evigt kværnende maskineri ved<br />
at <strong>for</strong>estille sig et radikalt – <strong>for</strong><br />
ikke at sige utopisk – alternativ<br />
til det bestående. Nostalgikeren<br />
insisterer på, at ikke alle <strong>for</strong>mer<br />
<strong>for</strong> fremskridt er af det gode, og<br />
at livet i <strong>for</strong>tiden i hvert fald på<br />
nogle punkter tilbød mere tilfredsstillende<br />
vilkår <strong>for</strong> en menneskeværdig<br />
eksistens. Nostalgien<br />
er således ikke udelukkende fokuseret<br />
på <strong>for</strong>tiden, men peger<br />
på én gang tilbage og fremad.<br />
Nostalgiens <strong><strong>for</strong>svar</strong>ere<br />
Filosoffer, digtere og <strong>for</strong>fattere har<br />
været dygtige til udnytte <strong>nostalgien</strong>s<br />
kritiske potentiale. Schweizeren<br />
Jean-Jacques Rousseau chokerede<br />
Europas intellektuelle, da<br />
han i midten af det 18. århundrede<br />
fremmanede ideen om<br />
“den ædle vilde”. Den selvsamme<br />
primitive skabning, som længe<br />
havde tjent oplysningsfilosofferne<br />
som skræmmebillede på en<br />
brutal og barbarisk urtid, havde<br />
ifølge Rousseau levet et relativt<br />
idyllisk liv, fri <strong>for</strong> de mangfoldige<br />
lidelser, som plagede neurotiske<br />
moderne mennesker. Pointen<br />
med Rousseaus polemik var naturligvis<br />
ikke, at Europas ind-<br />
byggere straks burde vende tilbage<br />
til “naturtilstanden”, selv<br />
om han ofte blev læst på denne<br />
<strong>for</strong>enklede måde. Pointen var<br />
snarere at ud<strong>for</strong>dre Oplysningstidens<br />
<strong>for</strong>estilling om, at fremtiden<br />
altid og på alle punkter <strong>for</strong>bedrer<br />
på <strong>for</strong>tiden. Efter Rousseau<br />
blev det vanskeligere at ignorere<br />
<strong>nostalgien</strong>s vigtigste indsigter –<br />
at fremskridtet på visse punkter<br />
skaber flere problemer end det<br />
løser, og at vores jagt på materiel<br />
velfærd har omkostninger, både<br />
”Nostalgiens myter kan inspirere os til en<br />
tilværelse, som byder på andet og mere<br />
end større biler, bredere motorveje,<br />
hurtigere internet<strong>for</strong>bindelser og mere<br />
effektive lykkepiller”<br />
<strong>for</strong> os selv og <strong>for</strong> andre.<br />
I populære digte som “Jeg er<br />
født på Jyllands sletter” (1901)<br />
overdriver digteren Jeppe Aakjær<br />
skamløst, hvor idyllisk livet <strong>for</strong>mede<br />
sig på hans barndoms<br />
midtjyske bøndergårde i tiden<br />
før det moderne gennembrud:<br />
Koen stod med reb om øret<br />
ved en frønnet vognkæp bunden,<br />
med en kat på hver sin side<br />
og med drøvets drevl af munden.<br />
Inde var kun lavt til loftet,<br />
månen kasted lys i stuen,<br />
bedstefar i lædertrøjen<br />
stavred om ved skorstensgruen.<br />
Mor gled ind ad frammesdøren,<br />
slæbende på malkespanden,<br />
snart har koens varme drikke<br />
fyldt hver barnekop til randen.<br />
Aakjærs nostalgiske hjemstavnsdigtning<br />
provokerede hans fæller<br />
blandt socialdemokrater og<br />
radikale, som mente, at den indignerede<br />
stridsmand måtte<br />
være blevet blødsøden på sine<br />
gamle dage. Men Aakjærs strategi<br />
var mere kompliceret end<br />
som så. Han <strong>for</strong>klejnede ikke de<br />
negative aspekter ved det gamle<br />
agrarsamfund – snarere tværtimod,<br />
som det fremgår af digtet<br />
TEMA: FILOSOFISKE TANKER OM DET GRØNNE GLOBAL ØKOLOGI | OKTOBER 2004 | 23
om “Jens Vejmand” (1905).<br />
Men Aakjær brugte sin digtning<br />
til at gøre opmærksom på visse<br />
kvaliteter ved gammellivet, som<br />
han mente burde bæres videre<br />
ind i den moderne tidsalder.<br />
Rationaliseringen af landbruget<br />
og den deraf følgende affolkning<br />
af landdistrikterne var i fuld<br />
gang. Men var bevægelsen fra<br />
land til by, fra husmandssted til<br />
lejekaserne, virkelig en <strong>for</strong>bedring<br />
af levevilkårene <strong>for</strong> jævne mennesker?<br />
Aakjær havde, som alle<br />
nostalgikere, sin tvivl.<br />
Et tredje eksempel på den<br />
kritiske nostalgi er J.R.R. Tolkiens<br />
Ringenes Herre-trilogi. Der er<br />
ingen tvivl om, at Tolkien selv<br />
var nostalgiker. Instruktøren<br />
Peter Jackson har således udtalt,<br />
at Tolkien “så ringen som en<br />
meta<strong>for</strong> <strong>for</strong> maskinen. Han hadede<br />
industrien og måden, hvorpå<br />
befolkningen specielt i England<br />
var blevet slaver af fabrikkerne,<br />
da den industrielle revolution<br />
ramte landet i 1850’erne. For<br />
ham handlede ringen om at miste<br />
sin frie vilje, ligesom man<br />
gør, hvis man er fabriksarbejder.<br />
Maskinen gør dig til slave og<br />
<strong>for</strong>hindrer dig i at fungere og<br />
tænke selv.”<br />
Efterkrigstidens undergangsstemning<br />
farvede utvivlsomt<br />
Tolkiens pessimistiske syn på<br />
den vestlige industricivilisation.<br />
Under deres rejse <strong>for</strong>færdes Sam<br />
og Frodo over Mordors <strong>for</strong>urenede<br />
luft, ødelage skove og udpinte<br />
jord. Tolkiens besked er<br />
klar. Teknologien har til <strong>for</strong>mål<br />
at frigøre menneskene fra naturens<br />
tyranni, men hvis den gives<br />
ubegrænsede udfoldelsesmuligheder<br />
vil den skabe en dæmonisk<br />
kraft, som reducerer alle levende<br />
skabninger – inklusive menneskene<br />
selv – til råmateriale <strong>for</strong><br />
produktion. Hvis <strong>for</strong>nuften dyrkes<br />
som en Gud, vil den kamme<br />
over og blive til vanvid. For meget<br />
oplysning indhylder verden i<br />
uigennemtrængeligt mørke.<br />
Tolkien var en naturelsker,<br />
som mente at andre levende<br />
skabninger – dyr, planter og især<br />
træer – havde værdi i sig selv og<br />
burde behandles med respekt.<br />
Hobbitternes loyalitet over<strong>for</strong><br />
Herredet, hvor Ringenes Herre<br />
begynder og slutter, er ikke udelukkende<br />
en social følelse rettet<br />
mod andre hobitter. Den indbefatter<br />
også en bredere kærlighed<br />
til naturen, en naturfølelse som<br />
aldrig er abstrakt økologisk,<br />
men som altid konkretiseres i<br />
hobbitternes omsorgsfulde omgang<br />
med de ting, der omgiver<br />
dem. Tolkiens bøger inviterer<br />
læseren inden<strong>for</strong> i en komplet<br />
førmoderne verden, der føles<br />
som et tabt hjemsted.<br />
Nostalgi, javist, men Tolkiens<br />
nostalgi er ikke af den slags, som<br />
skaber virkelighedsflugt og får<br />
folk til at melde sig ud af samfundet.<br />
Tværtimod, det er en nostalgi<br />
af den kritiske og – tør man<br />
sige – progressive slags. Tolkien<br />
anfægter det moderne verdensbillede<br />
på <strong>for</strong>skellige måder,<br />
f.eks. når han relativerer modsætningen<br />
mellem “primitive”<br />
og “civiliserede” samfunds<strong>for</strong>mer.<br />
Hvem er til syvende og sidst mest<br />
“primitive” – de fredeligt agerdyrkende<br />
hobbitter eller Saurons<br />
gryntende, krigeriske Orker?<br />
Hvis det moderne samfund<br />
skal gøres beboeligt og bæredyg-<br />
Marianne Jørgensen<br />
tigt, må vi bl.a. søge inspiration i<br />
vores nostalgiske <strong>for</strong>estillinger<br />
om <strong>for</strong>tiden. Nostalgien <strong>for</strong>nægter<br />
ikke blot virkeligheden, <strong>for</strong><br />
den er en langt mere kompliceret<br />
følelse, som kombinerer længsel,<br />
erindring, drøm og håb. Nostalgien<br />
er, ligesom poesien og fantasien,<br />
en vigtig ressource <strong>for</strong><br />
moderne mennesker, <strong>for</strong> den gør<br />
os i stand til at tænke selvstændigt.<br />
Hvis fremskridtet ikke kan<br />
rumme plads til Det Gode Liv,<br />
<strong>for</strong>tjener det måske slet ikke betegnelsen<br />
fremskridt. Hvad er<br />
fremskridt overhovedet <strong>for</strong> en<br />
størrelse? Giver det mening at<br />
kalde en udvikling <strong>for</strong> fremskridt,<br />
hvis den afvikler netop de kvaliteter,<br />
som har gjort livet værd at<br />
leve?<br />
En ægte nostalgi sætter fremskridtet<br />
til debat. Og netop der<strong>for</strong><br />
kan <strong>nostalgien</strong> meget vel vise sig<br />
at være den eneste fremtid, vi har.<br />
Peter Mortensen er lektor i engelsk<br />
ved Aarhus Universitet<br />
(engpm@hum.au.dk).<br />
24 | GLOBAL ØKOLOGI | OKTOBER 2004 TEMA: FILOSOFISKE TANKER OM DET GRØNNE
Bendt Ulrich Sørensen: Banale Udsagn II (økonomi), 2003. Træsnit.<br />
TEMA: FILOSOFISKE TANKER OM DET GRØNNE GLOBAL ØKOLOGI | OKTOBER 2004 | 25