- til læreren - opgaver til eleverne - historie om jernbaner i Danmark ...
- til læreren - opgaver til eleverne - historie om jernbaner i Danmark ...
- til læreren - opgaver til eleverne - historie om jernbaner i Danmark ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Skolemateriale<br />
- <strong>til</strong> <strong>læreren</strong><br />
- <strong>opgaver</strong> <strong>til</strong> <strong>eleverne</strong><br />
- <strong>historie</strong> <strong>om</strong> <strong>jernbaner</strong> i <strong>Danmark</strong><br />
- hvis du vil vide mere
JERNBANER I DANMARK<br />
Den første jernbane i <strong>Danmark</strong> gik fra København <strong>til</strong> Roskilde. Den åbnede i 1847.<br />
Hvis man skulle over Storebælt før dampskibenes<br />
tid, foregik det i små sejlbåde. De rejsende<br />
måtte håbe på, at vejret var godt. Det<br />
skete ofte, at passagerer måtte vente flere<br />
dage på at kunne k<strong>om</strong>me over. Om vinteren<br />
kunne bæltet være frosset <strong>til</strong>. Så måtte man<br />
gå over isen.<br />
Eckersbergs maleri fra 1830.<br />
Før <strong>jernbaner</strong>ne var det besværligt og tidskrævende,<br />
når man skulle rejse. Der kørte<br />
postvogne, der kunne tage passagerer<br />
med mellem de store byer, men det gik<br />
langs<strong>om</strong>t og var meget dyrt.<br />
En rejse fra Odense <strong>til</strong> København tog<br />
mindst et døgn og ofte mere.<br />
Postdiligence o.1840.<br />
Almindelige mennesker rejste meget lidt, måske kun et par gange i deres liv, og mange<br />
valgte at gå for at spare penge. Derfor mente mange, at der slet ikke var brug for <strong>jernbaner</strong><br />
i <strong>Danmark</strong>. Folk ville nok slet ikke bruge dem.<br />
Det første danske<br />
lok<strong>om</strong>otiv,<br />
Odin<br />
Det viste sig hurtigt at være forkert. Da der blev åbnet en bane fra København <strong>til</strong> Roskilde<br />
i 1847, blev det en stor succes blandt almindelige Københavnere. Man tog for fornøjelsens<br />
skyld en tur med toget <strong>om</strong> søndagen. Den nye jernbane blev også brugt <strong>til</strong> at fragte tungt<br />
gods. Det var både hurtigere og billigere end at sende det med hestevogn.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Jernbaner i <strong>Danmark</strong> side 1
Der blev i de næste år anlagt <strong>jernbaner</strong> overalt i landet. I alle byer ønskede man at jernbanen<br />
skulle k<strong>om</strong>me. Det ville gøre det lettere for indbyggerne at rejse. Det ville også<br />
gøre, at der k<strong>om</strong> flere folk <strong>til</strong> byen for at handle, og fabrikker ville kunne sende deres varer<br />
med toget.<br />
Der blev ikke brugt maskiner, når en ny jernbanestrækning skulle laves.<br />
Alt foregik med håndkraft, når der skulle laves dæmninger eller graves gennem en bakke,<br />
når sveller skulle lægges og skinner skrues fast. Det var hårdt arbejde, men det gav<br />
brød på bordet i mange hjem.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Jernbaner i <strong>Danmark</strong> side 2
Lok<strong>om</strong>otivpersonale<br />
1870erne.<br />
De mange <strong>jernbaner</strong>, der forbandt byerne<br />
med resten af landet, var godt for landbruget.<br />
Nu kunne man få kød, mælk og smør frem <strong>til</strong><br />
forbrugerne, mens det stadigt var friskt.<br />
Der opstod nye fabrikker mange steder. Nu<br />
kunne man sende sine varer med banen<br />
uden stort besvær. <strong>Danmark</strong> var ved at ændre<br />
sig fra et landbrugsland <strong>til</strong> et industrisamfund.<br />
Når den nye jernbane blev taget i brug,<br />
var der også arbejde <strong>til</strong> mange mennesker.<br />
Der skulle bruges lok<strong>om</strong>otivførere og<br />
togførere, men også personale på de<br />
mange stationer, der blev bygget.<br />
Jernbanebisser ca. 1910.<br />
Stationspersonale på<br />
Københavns station.<br />
Desuden var der<br />
brug for ledvogtere.<br />
En ledvogter skulle<br />
bo i et hus, der hvor<br />
en vej skar jernbanen.<br />
Ledvogteren<br />
skulle rulle b<strong>om</strong>me<br />
ned, hver gang der<br />
k<strong>om</strong> et tog.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Jernbaner i <strong>Danmark</strong> side 3
Sådan fungerer et damplok<strong>om</strong>otiv<br />
Der skal to mand <strong>til</strong> at køre et damplok<strong>om</strong>otiv.<br />
Fyrbøderen skal sørge for, at der hele tiden er damp nok i lok<strong>om</strong>otivets kedel, så toget kan<br />
køre.<br />
Lok<strong>om</strong>otivføreren skal starte og standse lok<strong>om</strong>otivet. Han skal overholde tiderne i køreplanen<br />
og se hvad signalerne langs jernbanen viser.<br />
Lok<strong>om</strong>otivfører og fyrbøder ved arbejdet, 1888.<br />
Fyrbøderen skovler kul ind i fyret.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Sådan fungerer et damplok<strong>om</strong>otiv side 4
Et damplok<strong>om</strong>otiv behøver kul og vand for at kunne køre.<br />
De fleste typer af lok<strong>om</strong>otiver har kul og vand med i en såkaldt tender, en vogn der er lige<br />
bag lok<strong>om</strong>otivet.<br />
Vandet fylder mest. Det er inde i tenderen. Kullet ligger ovenpå vognen.<br />
Vandet løber gennem et rør over i kedlen, hvor det opvarmes og bliver <strong>til</strong> damp.<br />
Først skal fyrbøderen skovle kullet ind gennem en luge ind i fyrkassen (1), hvor det skal<br />
brændes. Fyrkassen er <strong>om</strong>givet af kedlen med en masse kedelrør (2), og vandet i den koger<br />
og bliver <strong>til</strong> damp.<br />
Damp fylder meget mere end vand. Det er dette damptryk, der får lok<strong>om</strong>otivet <strong>til</strong> at køre.<br />
Hvis der bliver for meget tryk inde i kedlen, lukkes der aut<strong>om</strong>atisk damp ud gennem sikkerheds-ven<strong>til</strong>en<br />
(3).<br />
Når lok<strong>om</strong>otivet skal køre, lukker lok<strong>om</strong>otivføreren op for dampen med regulatoren (4 og 5).<br />
Dampen går nu fra d<strong>om</strong>en (6) ned <strong>til</strong> dampmaskinen, der er delt i glider (7) og cylinderen (8)<br />
Fra glideren ledes dampen skiftevis ind for og bag stemplet (9). Stemplet presses herved<br />
frem og <strong>til</strong>bage i cylinderen. Stemplet skubber og trækker i gangtøjet (10), s<strong>om</strong> også sidder<br />
fast på hjulene, og derved drejer hjulene rundt.<br />
Lok<strong>om</strong>otivet kører nu og kan trække mange vogne efter sig.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Sådan fungerer et damplok<strong>om</strong>otiv side 5
Jernbanernes storhedstid<br />
Omkring år 1922 var der 5000 kil<strong>om</strong>eter jernbane i <strong>Danmark</strong>. I 2005 er der 2323 km.<br />
Næsten alle byer havde en jernbanestation, og folk, der boede på landet, skulle kun gå<br />
nogle få kil<strong>om</strong>eter for at k<strong>om</strong>me med toget.<br />
På sidebanerne mellem de små byer kørte man ikke så hurtigt. Det kunne næsten være<br />
lige så hurtigt at gå turen, for toget skulle jo stoppe ved de mange stationer. Her kunne<br />
folk stå på og af.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Jernbanernes storhedstid side 6
Turen tog lang tid, men<br />
man havde ikke så travlt<br />
den gang, og der var ikke<br />
andre muligheder, hvis<br />
man ville rejse.<br />
Mellem de store byer var<br />
det anderledes. De største<br />
lok<strong>om</strong>otiver kunne køre<br />
over 100 km/t, men s<strong>om</strong><br />
regel kørte togene 60 <strong>til</strong> 70<br />
km/t.<br />
Godsvogne på Københavns godsbanegård læsset med hø eller halm.<br />
Landstation ca. 1920.<br />
Toget tog også varer<br />
med. De blev anbragt i<br />
godsvogne.<br />
Det kunne være store<br />
kufferter, cykler og<br />
pakker, men det kunne<br />
også være fødevarer<br />
der skulle <strong>til</strong> eller<br />
fra den lille by.<br />
En tur fra Odense <strong>til</strong> København<br />
tog 4 timer og 25 minutter<br />
i år 1900.<br />
H. C. Andersen havde brugt<br />
3 dage på samme tur i 1819.<br />
I år 1900 var der næsten ingen<br />
biler, og alle landevejene<br />
var grusveje eller var belagt<br />
med brosten.<br />
Flyvemaskinen var først ved<br />
at blive udviklet.<br />
Alle troede, at fremtiden <strong>til</strong>hørte<br />
<strong>jernbaner</strong>ne.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Jernbanernes storhedstid side 7
Konkurrencen fra landevejstrafikken<br />
Man siger, at de største tekniske fremskridt sker, når der er krig. Så bruger de krigsførende<br />
lande store summer på at udvikle nyt krigsmateriel. Det skete også under 1. verdenskrig<br />
1914 <strong>til</strong> 1918.<br />
Flyvemaskinen, s<strong>om</strong> før krigen kun var legetøj for opfindere, blev nu et farligt våben.<br />
Biler og lastbiler blev også udviklet meget for at gøre nytte i krigen.<br />
I 1920erne blev der bygget biler,<br />
lastbiler og busser, der var langt<br />
bedre end dem, man havde<br />
kendt før krigen.<br />
Mange steder i <strong>Danmark</strong> blev<br />
der nu oprettet busruter. Der var<br />
mange fordele ved busser frem<br />
for <strong>jernbaner</strong>.<br />
En bus kostede ikke så meget<br />
s<strong>om</strong> et lok<strong>om</strong>otiv og vogne, og<br />
den skulle ikke bruge skinner.<br />
Der skulle kun én mand <strong>til</strong> at køre<br />
den, og det var billigere i løn.<br />
En bus kunne have stoppesteder tæt ved, hvor folk boede. Hvis man bad pænt <strong>om</strong> det,<br />
stoppede chaufføren måske lige, hvor man ville af. Det gjorde et tog ikke.<br />
Busruterne tog mange passagerer fra <strong>jernbaner</strong>ne. Det gjorde, at <strong>jernbaner</strong>ne ikke tjente<br />
så mange penge. Der blev lukket mange strækninger.<br />
Før 1. verdenskrig 1914-18 tog det lang tid at bygge en bil. En håndværker på en bilfabrik<br />
byggede hele bilen selv fra start <strong>til</strong> slut.<br />
Efter krigen indførte man samlebånd. Hver arbejder lavede kun en lille del s<strong>om</strong> for eksempel<br />
at sætte lygter på. På den måde var det meget hurtigere at samle en bil, og den<br />
blev derfor meget billigere.<br />
Mange almindelige mennesker<br />
fik råd <strong>til</strong> at holde bil, og<br />
<strong>jernbaner</strong>ne mistede igen passagerer.<br />
Meget gods blev nu kørt på<br />
lastbil. Så kunne kunden få<br />
godset helt frem <strong>til</strong> der, hvor<br />
det skulle bruges.<br />
Jernbanerne mistede igen<br />
kunder.<br />
Lastbil bygget af Triangelfabrikken<br />
i Odense.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Konkurrence fra landevejstrafikken side 8
Diesel<br />
I 1825 blev verdens første jernbane med persontrafik taget i brug. Det var i England mellem<br />
byerne Stockton og Darlington, en strækning på 12,5 km.<br />
Fra starten og mere end 100 år frem var damplok<strong>om</strong>otivet den mest brugte trækkraft.<br />
Man ville gerne finde andre måder at få lok<strong>om</strong>otiver <strong>til</strong> at køre på.<br />
Damplok<strong>om</strong>otivet var dyrt at køre med, for det brugte meget kul.<br />
Det var også dyrt i lønninger, for der skulle bruges to mand <strong>til</strong> at køre lok<strong>om</strong>otivet, og der<br />
gik også megen tid med at passe og reparere det.<br />
Fra 1920erne forsøgt man at erstatte damplok<strong>om</strong>otiver med motorlok<strong>om</strong>otiver.<br />
I 1930erne udviklede man de såkaldte diesel-elektriske lok<strong>om</strong>otiver. De virker på den<br />
måde, at motoren trækker en generator. Generatoren virker på samme måde s<strong>om</strong> en cykeldymamo:<br />
Når den drejes rundt, laver den strøm. Strømmen trækker nogle el-motorer,<br />
s<strong>om</strong> sidder ved lok<strong>om</strong>otivets hjul og får toget <strong>til</strong> at køre.<br />
DSB havde nogle få diesellok<strong>om</strong>otiver før 2. verdenskrig. Et af dem står på museet.<br />
Det hedder MX 132.<br />
MY 1101 s<strong>om</strong> fabriksny i 1954<br />
Men i 1954 gik det for alvor i gang. DSB fik 5 MY-lok<strong>om</strong>otiver. De var tegnet i USA og<br />
bygget i Sverige. De var en meget stor succes. De var stærke, hurtige og billige at køre<br />
med.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Diesel side 9
MY med personvogne i Roskilde,1983.<br />
I de næste 10 år blev næsten alle damplok<strong>om</strong>otiver i <strong>Danmark</strong> skiftet ud med diesellok<strong>om</strong>otiver.<br />
Damplok<strong>om</strong>otiverne blev skrottet.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Diesel side 10
ELEKTRIFICERING<br />
I Sverige og Norge er der store floder med masser af vand. Mange steder er der bygget<br />
vandkraftværker, der laver strøm. Vandet trækker generatorer, der laver strøm. Det er en<br />
billig måde at få elektricitet på. Derfor har man der i mange år haft lok<strong>om</strong>otiver, der kører<br />
på strøm.<br />
Strømmen får lok<strong>om</strong>otivet fra en ledning, der hænger over skinnerne. Det hedder en køreledning.<br />
Lok<strong>om</strong>otivet har en strømaftager (pantograf) på taget. Den når op <strong>til</strong> køreledningen,<br />
og strømmen kan løbe ned <strong>til</strong> elmotorerne.<br />
I <strong>Danmark</strong> er strøm meget dyrere at lave. Det laves på elværker, s<strong>om</strong> skal bruge kul eller<br />
gas <strong>til</strong> frems<strong>til</strong>lingen.<br />
Folketinget besluttede i 1979, at togene på nogle af de længere strækninger skulle køre<br />
med elektricitet. Man mente, at det ikke forurenede så meget s<strong>om</strong> diesel, og at det ville<br />
være billigere at køre med.<br />
Det har nu vist sig ikke at være rigtigt, så man kan mange steder (f.eks. på Odense Station)<br />
se både diesel- og el-lok<strong>om</strong>otiver.<br />
I <strong>Danmark</strong> er der 25.000 volt vekselstrøm<br />
i køre-ledningen. Det er farligt<br />
bare at k<strong>om</strong>me i nærheden af ledningen.<br />
Strømmen kan springe ca. 50<br />
centimeter igennem luften, og hvis<br />
man får den igennem sig, bliver man<br />
dræbt øjeblikkeligt.<br />
IC 3 kører på diesel.<br />
IR 4 kører på elektricitet<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Elektrificering side 11
Alle S-tog i København kører på elektricitet, dog kun 1500 volt jævnstrøm.<br />
S-tog fra 1996.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Elektrificering side 12
FÆRGER<br />
Den faste jernbaneforbindelse over Storebælt blev taget i brug i 1997. Forbindelsen<br />
består af en bro fra Fyn <strong>til</strong> Sprogø og en tunnel fra Sprogø <strong>til</strong> Sjælland.<br />
Før 1997 måtte man sejle med færge, når man skulle fra Fyn <strong>til</strong> Sjælland. Selve<br />
færgeturen tog i 1997 ca. en time; mens togturen via bro og tunnel tager <strong>om</strong>kring<br />
10 minutter.<br />
Storebæltsfærge <strong>til</strong> togvogne.<br />
Ruten med de særlige færger med jernbanespor,<br />
s<strong>om</strong> kunne føre togvogne<br />
over Storebælt fra Korsør <strong>til</strong> Nyborg,<br />
blev oprettet i 1883. Da bilerne begyndte<br />
at k<strong>om</strong>me frem efter år 1900, skulle de i<br />
begyndelsen sejles over Storebælt på<br />
de samme færger s<strong>om</strong> togvognene; men<br />
efterhånden, s<strong>om</strong> der k<strong>om</strong> flere og flere<br />
biler, blev DSB nødt <strong>til</strong> at indsætte særlige<br />
bilfærger. I 1957 åbnedes endda en<br />
særlig rute for bilfærger mellem Halsskov<br />
på Sjælland og Knudshoved på<br />
Fyn. Ruten blev nedlagt, da bilbroen<br />
blev åbnet i 1998.<br />
Der var mange andre færgeruter i <strong>Danmark</strong>.<br />
En stor del af dem er i dag afløst<br />
af broer.<br />
Togfærge, der også blev brugt <strong>til</strong> overførsel af<br />
biler.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Færger side 13
Der er ingen gamle færger på museum i <strong>Danmark</strong>. Færger er for store og for dyre<br />
at vedligeholde, så i stedet har man modeller af færgerne. De har deres eget rum<br />
på museet.<br />
Damesalonen for færgen Prins Christian fra 1903 er genopbygget på museet.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Færger side 14
ISBRYDERE<br />
Med mange års mellemrum får vi isvinter i <strong>Danmark</strong>. Så k<strong>om</strong>mer der et tykt lag is<br />
på fjorde og bælter, og man kan gå fra ø <strong>til</strong> ø.<br />
I dag er der broer mellem de største øer, men førhen sejlede der færger.<br />
Hvis det blev så koldt, at færgerne ikke kunne k<strong>om</strong>me igennem isen, måtte man<br />
bruge isbrydere.<br />
De havde meget stærke maskiner, så de kunne skubbe sig gennem is, og de var<br />
lavet så solide, at isen ikke kunne lave buler i dem.<br />
Isbryderen ”Holger Danske” er for længst hugget op, men der er en model af den<br />
i færgerummet på museet. Den blev mest brugt på Storebælt.<br />
Isbryderfærgen Jylland fra 1894 i funktion på Storebælt i 1929.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Isbrydere side 15
KONGEVOGNE<br />
Når dronning Margrethe skal rundt i landet, tager hun tit toget. Hun har sin egen vogn,<br />
s<strong>om</strong> hedder kongevognen. Den er indrettet med stuer, et lille køkken og soveværelser.<br />
På museet står tre kongevogne, s<strong>om</strong> ikke er i brug mere.<br />
Den ældste er fra 1871. Den blev mest brugt <strong>til</strong> at køre kongefamilien og dens s<strong>om</strong>mergæster<br />
fra København og op <strong>til</strong> deres ”s<strong>om</strong>merhus” Fredensborg i Nordsjælland.<br />
Kongevogn 1.<br />
Den næste kongevogn er fra 1900 og var meget moderne, dengang den var ny. Den har<br />
været mange steder i Europa med de kongelige.<br />
Kongevogn 2 med Frederik VIII og Dronning Louise på vej <strong>til</strong> kongetoget.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Kongevogne side 16
Den tredje vogn er bygget i 1937 og moderniseret siden. Den k<strong>om</strong> på Jernbanemuseet<br />
i 2001, da Dronning Margrethe fik en ny, fordi den gamle ikke mere kunne<br />
godkendes <strong>til</strong> at køre i udlandet.<br />
Her ses Kong Frederik IX. og dronning Ingrid med deres datter prinsesse Benedikte,<br />
der skal på kostskole i England i 1957.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Kongevogne side 17
SOVE- OG SPISEVOGNE<br />
I 1960erne begyndte det at blive almindeligt for danskere at flyve, når man skulle på ferie<br />
i udlandet.<br />
Før den tid tog man toget, og en tur sydpå kunne tage flere dage. Derfor skulle der være<br />
mulighed for at sove og spise i toget.<br />
Wagons-Lits, et belgisk selskab, havde<br />
vogne <strong>til</strong> dette formål, og de kørte også<br />
i <strong>Danmark</strong>. Vognene var malet blå.<br />
DSBs vogne var brune.<br />
Sovevogne var delt op i små rum. I<br />
hvert rum var der senge og en lille<br />
håndvask.<br />
Sovekupe på 3. Klasse med plads <strong>til</strong> 3<br />
personer.<br />
Spisevognen var indrettet<br />
s<strong>om</strong> en god restaurant<br />
med tjenere i<br />
uniform.<br />
I det lille køkken i enden<br />
af vognen kunne<br />
kokken lave mange<br />
gode retter.<br />
På museet står en blå<br />
spisevogn fra Wagons-Lits.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Sove– og spisevogne side 18
VIL DU VIDE MERE?<br />
Hvis du skal arbejde med tog eller jernbane s<strong>om</strong> emneopgave eller projektopgave,<br />
er det vigtigt at du ved, hvor du kan finde oplysninger.<br />
På dit skolebibliotek vil der være bøger <strong>om</strong> <strong>jernbaner</strong>. Mange af dem vil<br />
du kunne finde under decimalnummeret for <strong>jernbaner</strong>: 65.84.<br />
Prøv også at søge på bibliotekets søgemaskine. Søg f.eks. efter jernbane,<br />
damplok<strong>om</strong>otiv, diesellok<strong>om</strong>otiv, tog, godstog, S-tog, transport og station.<br />
Hvis du ikke kan finde det, du søger på dit skolebibliotek, kan du prøve<br />
k<strong>om</strong>munens bibliotek, hvor der findes mange bøger <strong>om</strong> emnet. Der kan<br />
også skaffes bøger hjem fra andre biblioteker. Men det kan ikke ske fra<br />
den ene dag <strong>til</strong> den anden, så det er vigtigt at være i god tid.<br />
Hvis du skal vide mere <strong>om</strong> <strong>jernbaner</strong>nes <strong>historie</strong> i <strong>Danmark</strong>, kan der hentes<br />
mange oplysninger i trebindsværket redigeret af Poul Thestrup: På<br />
sporet 1847-1997, udgivet af jernbanemuseet i 1997. Der findes også et<br />
overskueligt hæfte på 17 sider, skrevet af Kjartan Simonsen: Jernbanerne<br />
- og deres <strong>historie</strong>, udgivet af Jernbanemuseet, 1988.<br />
De mange jernbanestrækninger rundt <strong>om</strong> i landet er beskrevet i en serie<br />
bøger skrevet af Niels Jensen. Mange af bøgerne er udgivet af Clausens<br />
Jernbanebibliotek eller Aschehoug, f.eks. Kort og godt <strong>om</strong> danske <strong>jernbaner</strong>.<br />
Hvis du vil se, had der er skrevet <strong>om</strong> en bestemt strækning i <strong>Danmark</strong>,<br />
kan du se i bibliografien skrevet af Jeppe Hansen: <strong>Danmark</strong>s Jernbanestrækninger,<br />
fra 1999.<br />
På internettet kan der findes mange oplysninger <strong>om</strong> <strong>jernbaner</strong>. Se f.eks.<br />
Banedanmarks hjemmeside www.bane.dk under menuen ”Om jernbanen”,<br />
hvor der både er jernbane<strong>historie</strong>, kort over nutidens <strong>jernbaner</strong> og<br />
<strong>jernbaner</strong> i tal. Se også DSBs hjemmeside www.dsb.dk. Find ”Om DSB”.<br />
Her kan du under forskellige menupunkter finde en masse oplysninger <strong>om</strong><br />
tog. Klik f.eks. på ”Skole– og studiemateriale” og find bl.a. ”Historien <strong>om</strong><br />
DSB” og ”Milepæle i jernbanens <strong>historie</strong>”.<br />
Der er også mange andre hjemmesider <strong>om</strong> tog og <strong>jernbaner</strong>, f.eks.<br />
www.jernbanen.dk. - Søg selv videre med f.eks. Google. Vær forberedt på,<br />
at oplysningerne er spredte, svære at finde, mange gange mest for eksperter<br />
og i visse <strong>til</strong>fælde fulde af fejl. Mange sider har gode billeder af lok<strong>om</strong>otiver,<br />
stationer og strækninger.<br />
Jernbanemuseet har ikke en egentlig undervisningsafdeling.<br />
Men vi hjælper dig gerne med svar på konkrete spørgsmål.<br />
Send os en mail med spørgsmålet - adressen er jbmuseum@dsb.dk<br />
Gerne i god tid, så vi kan nå at finde de rigtige svar.<br />
HISTORIEN OM JERNBANER Vil du vide mere side 19