Europa – fra deling til samling
Europa – fra deling til samling
Europa – fra deling til samling
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
36<br />
om Den Europæiske Union. Dermed skiftede EF<br />
(De Europæiske Fællesskaber) navn <strong>til</strong> EU. Maa-<br />
stricht-aftalen blev underskrevet af medlemslande-<br />
ne i 1992. Unionstraktaten udvidede samarbejdet<br />
meget kraftigt, og nogen mener, at den satte ram-<br />
merne for en egentlig politisk union. Den afskaffe-<br />
de vetoretten på en række områder, så beslutninger<br />
kunne tages i ministerrådet med kvalificeret eller<br />
almindeligt flertal, og den forøgede parlamentets<br />
indflydelse. Fremover skulle parlamentet godken-<br />
de en nyudnævnt kommission, før den kunne <strong>til</strong>-<br />
træde. Man taler om, at aftalen indeholdt tre<br />
"søjler" for den europæiske union.<br />
Den første søjle indeholdt samarbejdsområder,<br />
som var overstatslige. Her kunne beslutninger<br />
fremover træffes ved kvalificeret flertal (to tredje-<br />
deles flertal). I denne første søjle befandt sig ar-<br />
bejdsmarkeds- og socialpolitikken og miljøpolitik-<br />
ken. Vigtigere var dog bestemmelserne om en øko-<br />
nomisk og monetær union (ØMU). Dette ØMU-<br />
samarbejde indebar, at landene skulle samordne<br />
deres økonomiske politik stadig tættere, så der<br />
kunne indføres en fælles europæisk valuta, euroen.<br />
Til at administrere denne fælles valuta skulle der<br />
oprettes en europæisk centralbank. Denne del af<br />
aftalen var fuldt gennemført 1. januar 2001, da eu-<br />
roen afløste de nationale valutaer undtagen i Dan-<br />
mark, Sverige og Storbritannien. Dermed var Euro<br />
-landenes økonomier bundet uløseligt sammen.<br />
Den anden søjle omfattede et udenrigspolitisk og<br />
sikkerhedspolitisk samarbejde. Det havde været<br />
praktiseret af medlemslandene uden for Romtrak-<br />
taten, men blev nu en del af unionstraktaten, men<br />
på dette område kunne der kun tages beslutninger<br />
ved enstemmighed. Meget vigtigt var det, at EU’s<br />
sikkerhedspolitiske dimension var bundet sammen<br />
med NATO. Der skulle ikke oprettes et separat EU<br />
-militærapparat. Den tredje søjle omfattede et sam-<br />
arbejde på det retsmæssige og politimæssige områ-<br />
de, bl.a. omfattende indvandrer- og flygtningepoli-<br />
tikken. Her skulle beslutninger også træffes ved<br />
enstemmighed, men med senere overgang <strong>til</strong> kvali-