TEL 1/2004 gr¿n - Selskab for Bibelsk Arkæologi
TEL 1/2004 gr¿n - Selskab for Bibelsk Arkæologi
TEL 1/2004 gr¿n - Selskab for Bibelsk Arkæologi
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Kong Jehu af Israel knæler <strong>for</strong>an assyrerkongen. Denne bærer i sin hånd en fredsskål. Bag den knælende israelitiske konge<br />
står to assyriske embedsmænd. På de andre tre sider af stelen bliver tributter båret frem. Foto: © BAR 1991/1 og The British<br />
Museum<br />
Hele Salmanassars store rige<br />
Dermed kommer vi tilbage til spørgsmålet, hvor<strong>for</strong><br />
netop Sua af Gilzanu og Jehu af Israel bliver fremstillet<br />
på et så prominent sted i hovedstaden.<br />
Det er tydeligt, at de to øverste rækker (d.v.s.<br />
Sua- og Jehu-billedrækken) bevidst er konstrueret<br />
som en parallelisme. Begyndende i venstre side ser<br />
vi i begge rækker først to embedsmænd, som kigger<br />
mod højre og er til<strong>for</strong>ordnet kongen, og dernæst<br />
kongen selv. Derefter med blikket mod venstre en<br />
person, der er faldet til jorden, dernæst bag ham to<br />
assyriske embedsmænd. Rækken <strong>for</strong>tsætter på siden<br />
af obelisken med yderligere to assyriske embedsmænd.<br />
Denne række af embedsmænd afsluttes med<br />
en såkaldt “vinker”, til slut kommer på begge paneler<br />
en række tributbærere, som hver ender med en<br />
"mand med en fladkurv". Denne stilfigur med parallelisme<br />
understreger ved hjælp af gentagelsen, at<br />
noget er sikkert og til<strong>for</strong>ladeligt (jfr. 1 Mos 41,32).<br />
Men hvilken sandhed er det, som skal understreges?<br />
Dette bliver tydeligt gennem anvendelsen af et<br />
andet stilmiddel, som findes på <strong>for</strong>skellig måde i<br />
begge reliefstriber, nemlig den såkaldte "merisme".<br />
En "merisme" betegner en helhed, som bliver <strong>for</strong>muleret<br />
gennem omtalen af to eller flere, ofte modsatstående<br />
dele. Som eksempel på en merisme på<br />
dansk kan nævnes udtrykkene "himmel og jord" eller<br />
"mennesker og dyr"; sådanne merismer betegner en<br />
helhed. Forstår man omtalen af navnene på de to<br />
6<br />
lande på obelisken som en geografisk merisme, så<br />
angiver Sua af Gilzanu og Jehu af Israel som ledere<br />
af de fjerneste regioner helheden af alle de lande,<br />
som anerkender Salmanassars herredømme. Med<br />
andre ord: Jehu var kun interessant <strong>for</strong> Salmanassar<br />
<strong>for</strong> så vidt, som han boede i det sydvestligste hjørne<br />
af det assyriske rige.<br />
Fra øst til vest<br />
Endvidere synes der at være en kronologisk merisme<br />
på obelisken. På Gilzanu-billedet står den vingede<br />
solskive til højre <strong>for</strong> den stjerne<strong>for</strong>mede skive (som<br />
sandsynligvis enten er Morgen- eller Aftenstjernen).<br />
På Israel-billedet står solen derimod til venstre <strong>for</strong><br />
stjernen. Solen viser sig altså i Gilzanu-billedet <strong>for</strong><br />
oven mod øst (højre), men i Israel-billedet nedenunder<br />
mod vest. Med andre ord: Salmanassars herredømme<br />
strækker sig fra solopgang (øst, Gilzanu)<br />
til solnedgang (vest, Israel).<br />
Storkongen som kriger og fredsskaber<br />
Desuden har denne merisme et dynamisk aspekt,<br />
som fremhæves gennem <strong>for</strong>skellige attributter hos<br />
kongen og hans embedsmænd. På Sua-billedet træder<br />
den assyriske konge frem med oprejst bue og to<br />
pile i den fremstrakte højre hånd. Bag ham (se billedet<br />
side 5 <strong>for</strong>neden) står to våbenbærere. Over <strong>for</strong><br />
ham står den såkaldte "anden mand" og derefter en<br />
stav-bærer uden skæg. Kongens omgivelser, tilstede-<br />
Kong Jehu og hans tri