Det Tjekkiske Sprog - Dansk-Tjekkisk Forening
Det Tjekkiske Sprog - Dansk-Tjekkisk Forening
Det Tjekkiske Sprog - Dansk-Tjekkisk Forening
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Dansk</strong> <strong>Tjekkisk</strong> <strong>Forening</strong> - Dialog<br />
le vende tilbage, og dette ritual havde<br />
jeg tænkt mig at gentage. Og denne<br />
gang skulle det gøres ordentligt, så<br />
jeg smed 5 mønter i. Ganske vist var<br />
der tjekkiske imellem, men det går<br />
vel nok.<br />
Vi var også lige gennem den utrolig<br />
smukke domkirke i midtbyen, inden<br />
vi tog tilbage til lejligheden. Inden vi<br />
skulle af sted, skulle vi have et måltid,<br />
der ligesom brønden nærmest<br />
havde rituel karakter.<br />
For 6 år siden stiftede jeg bekendtskab<br />
med en herlig polsk ret<br />
"Gwaampki" (Absolut ingen garanti<br />
for stavningen). <strong>Det</strong> er kål, rullet om<br />
kød, majs med mere. <strong>Det</strong> er bare så<br />
godt. <strong>Det</strong> kunne Maria sandelig huske,<br />
og nu kom denne ret endnu engang<br />
på bordet.<br />
<strong>Det</strong> kan være svært at sige farvel,<br />
men det behøver man jo heller ikke,<br />
så derfor sagde jeg på gensyn til mine<br />
polske venner, inden vi begav os ud<br />
på rejsen til Vysoke Myto.<br />
Click picture to enlarge.<br />
<strong>Det</strong> var et herligt besøg, og jeg vil<br />
blive meget skuffet, hvis jeg har set<br />
Nysa for sidste gang.<br />
Så var der som sagt det med hjemturen.<br />
Den kom til at vare ca. 9 timer,<br />
og den første del blev en usædvanlig<br />
kold omgang. Desuden præsterede vi<br />
at køre den forkerte vej ud af Nysa og<br />
var derfor nødsaget til sluttelig at<br />
skrive 15 km ekstra i bogen. Vi var i<br />
Vysoke Myto ved 20.30 tiden godt<br />
stegte.<br />
<strong>Det</strong> var oprindelig planen, at jeg denne<br />
aften skulle have inviteret Ludmilla<br />
og Jaroslav ud at spise på en restaurant,<br />
men nu var det blevet alt for<br />
sent, og Ludmilla havde desuden aftensmad<br />
parat til os. Vi blev derfor<br />
enige om at gå på restaurant omkring<br />
frokosttid den følgende dag.<br />
Dag 14 - Fredag den 30.juni 2000<br />
Vysoke Myto - Vysoke Myto<br />
80 km. Total 2129 km<br />
"In spite of ourselves we'll end up<br />
sitting on a rainbow"<br />
<strong>Det</strong> var min sidste dag i Vysoke Myto,<br />
og vi blev enige om, at vi ikke<br />
ville cykle ret langt. Jeg fik 2 valg af<br />
Jaroslav. Jeg kunne vælge mellem at<br />
øve mig på morgendagens rute mod<br />
Usobi eller et besøg i Jaroslavs fødeby.<br />
Jeg valgte det sidste.<br />
Vi kom over de sædvanlige lede stigninger,<br />
inden vi kom til landsbyen. Vi<br />
kiggede indenfor i kirken, standsede<br />
ved Jaroslavs gamle skole og aflagde<br />
et kort besøg ved hans forældres grav.<br />
Nu ville Jaroslav gerne besøge sin<br />
fætter, der boede på en gård i udkanten<br />
af byen. Som det har været karakteristisk<br />
for de steder, jeg har været i<br />
Tjekkiet, fik vi også her en hjertelig<br />
modtagelse. Vi blev budt indenfor til<br />
en kop the og et stykke kage. Imens<br />
forhørte fætteren og hans kone sig<br />
om, hvad jeg var for en størrelse.<br />
Inden vi cyklede videre stak fruen en<br />
lille plade chokolade til hver af os.<br />
Et rigtig hyggeligt besøg var det.<br />
Jeg bliver altid så glad, når jeg møder<br />
mennesker, der er så rare som fætteren<br />
og hans kone.<br />
Nu satte vi kursen direkte mod Vysoke<br />
Myto.<br />
Vi pyntede os, for nu skulle vi ud og<br />
spise fint. Jaroslav var noget i tvivl<br />
om, hvilken restaurant, der var byens<br />
bedste. De snakkede noget frem og<br />
tilbage. De vaklede lidt mellem No-<br />
pek og Optimal. <strong>Det</strong> endte med, at vi<br />
gik på Optimal, hvor jeg først bestilte<br />
en flaske rødvin til maden.<br />
Jaroslav bestilte en ret, der formelig<br />
dampede af chili, hvidløg og ild. Han<br />
elsker hvidløg. Ludmilla bestille en<br />
kødret, efter nogen overvejelse. Jeg<br />
selv fik en fiskeret.<br />
<strong>Det</strong> var en stor glæde for mig at kunne<br />
invitere dem ud denne dag.<br />
Efter middagen fandt jeg på noget<br />
meget smart.<br />
Jeg foreslog, at vi fik kaffe og dessert<br />
på Nopek, så havde vi været begge<br />
steder. <strong>Det</strong> blev besluttet.<br />
Vi havde svært ved at få plads på Nopek,<br />
fordi det var sidste skoledag i<br />
CZ og man fejrer gerne sin eksamen<br />
ved at spise ude, så alle borde var<br />
optaget. Vi lovede kun at blive et<br />
kvarter og fik så et bord. Nu blev Jaroslav<br />
og Ludmilla ernige om, at Nopek<br />
var det bedste af de to steder. De<br />
mente, at Optimal bar præg af, at stegeosen<br />
fra køkkenet kunne mærkes i<br />
restauranten.<br />
Nu tog vi afsked med Ludmilla, der<br />
skulle hjem for at forberede aftenens<br />
"Havekoncert". Jaroslavs kollega Karel,<br />
skulle komme og underholde med<br />
sang og guitarspil, og der var inviteret<br />
nogle få gode venner.<br />
Vi havde forinden afleveret min cykel<br />
hos Jaroslav Bendl til kontrol. Den<br />
var helt ok. Men det var Hr. Bendl<br />
ikke. Han havde fået et hekseskud og<br />
var blevet indlagt på sygehuset. Dobbelt<br />
ærgerligt, fordi hans og hans familie<br />
også var inviteret til havefesten.<br />
Nu måtte de naturligvis melde fra.<br />
Jeg havde tidligere luftet tanken om<br />
at købe en lokal cykel trøje, men det<br />
kunne de ikke klare. Imidlertid havde<br />
hr. Bendl fremskaffet en af sine gamle<br />
trøjer, som de nu forærede mig.<br />
<strong>Det</strong> blev jeg rigtig glad for. Et herligt<br />
minde.<br />
Jeg insisterede på at shoppe lidt. <strong>Det</strong><br />
er ikke noget, Jaroslav normalt fordriver<br />
tiden med, men han gik da med.<br />
16