2900 Happiness - Aarhus Universitet
2900 Happiness - Aarhus Universitet
2900 Happiness - Aarhus Universitet
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Generelt havde soap operaen svært ved at klare overgangen fra radio til tv, og det var de færreste<br />
serier, der overlevede dette skifte. Der var brug for noget nyt. Noget, der var mere visuelt og med<br />
mindre snak og mere handling. De første nye soap operaer så allerede dagens lys i 1947, men det<br />
var først i 1951, da forfatter Roy Winsor skabte Search for Tomorrow og Love of Life, at den nye<br />
soap opera rigtigt slog igennem. Begge serier løb indtil en gang i 1980’erne. De tidlige tv soap<br />
operaer var meget simple, såvel rent teknisk som strukturelt. Teknisk var der tale om et enkelt<br />
kamera i et fladt to-skud, mens der rent fortællemæssigt generelt var tale om to personer, der stod<br />
og snakkede om en ikke-tilstedeværende tredje person. 8<br />
I sin bog It’s Time for My Story fra 1992 refererer Carol Traynor Williams til et symposium ved<br />
UCLA i 1988, hvor Alan L. Gansberg fremlagde tv soap operaens historie fra 1950’erne til<br />
1980’erne. Gansberg inddelte historien i 6 udviklingsstadier med hvert deres fokus. De 6 stadiers<br />
fokus var: historien, karakterer, psykologi, sociale tematikker, børn/unge og action.<br />
Fokuset på historien eller måske mere de moralske råd kunne, ifølge Williams, i særdeleshed ses<br />
Phillips' serie The Guiding Light fra 1952. Seriens titel taler også sit eget tydelige sprog - at der<br />
netop i denne serie var et fokus på at fortælle historier, der havde moralske råd til seerne.<br />
Også for det andet stadies vedkommende henviser Williams specielt til Irna Phillips, som havde den<br />
holdning, at seerne var mere interesserede i at opleve karaktererne end i at se, hvad der nu ville ske.<br />
Dette kom for eksempel til udtryk i hendes serie As the World Turns fra 1956, hvor de forskellige<br />
karakterer ofte tiltaler hinanden med fornavn. På denne måde blev seerne nemlig også hurtigt på<br />
fornavn med karaktererne. Her midt i 50’erne var soap operaen, med serier som The Guiding Light,<br />
As the World Turns og The Secret Storm fra 1954 blevet særdeles populær - en popularitet, der bl.a.<br />
medførte at soap operaens længde blev udvidet fra 15 til 30 minutter, ført an af As the World Turns.<br />
Dette blev normen for soap operaen i mange år, indtil selv As the World Turns skiftede fra 30 min.<br />
til 60 min. 9 En anden markant ændringved skiftet fra audio til visuel medie var, ifølge Marilyn J.<br />
Matelski, at plotlines også blev trukket mere ud for at udnytte det visuelle medies muligheder,<br />
såsom karakterernes reaktioner og locations. En plotline kunne holdes i live meget længere på tv,<br />
end den kunne i radioen, selvom man havde udvidet det enkelte afsnit med 15 minutter. 10<br />
8 Matelski, Marilyn J: op. cit., s.24<br />
9 ibid s.22<br />
10 ibid s.27<br />
11