117 SPØRGSMÅL OG SVAR OM EU - Folketingets EU-oplysning
117 SPØRGSMÅL OG SVAR OM EU - Folketingets EU-oplysning
117 SPØRGSMÅL OG SVAR OM EU - Folketingets EU-oplysning
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
og toldunionen, men benyttes også inden for vig-<br />
tige emner som harmonisering af indirekte skatter<br />
og punktafgifter, regler vedrørende unionsborger-<br />
skabet, bindende regler til bekæmpelse af diskri-<br />
mination osv.<br />
Med Amsterdam-traktaten blev høringsprocedu-<br />
ren desuden indført på en række områder inden<br />
for det nye overstatslige samarbejde om visum,<br />
asyl, indvandringspolitik (se spørgsmål 55).<br />
Hvis et forslag skal behandles efter høringspro-<br />
ceduren, kræver det, at forslaget skal gennemgå<br />
én behandling i Ministerrådet og én behandling i<br />
Europa-Parlamentet.<br />
Proceduren fungerer på følgende måde:<br />
• Kommissionen fremsætter et forslag, der sendes<br />
til Rådet, og Rådet anmoder Europa-Parlamen-<br />
tet om en udtalelse.<br />
• Europa-Parlamentet afgiver sin udtalelse med<br />
et flertal af de tilstedeværende medlemmer (der<br />
er ingen tidsfrist). Parlamentet vil her typisk<br />
vedtage en række ændringsforslag til Kommis-<br />
sionens forslag.<br />
• Kommissionen kan beslutte at fremsætte et æn-<br />
dret forslag på baggrund af Parlamentets udta-<br />
lelse.<br />
• Ministerrådet vedtager retsakten med kvalifi-<br />
ceret flertal eller enstemmighed afhængigt af,<br />
hvilket samarbejdsområde det handler om (der<br />
er ingen tidsfrist). Ministerrådet kan kun æn-<br />
dre Kommissionens forslag med enstemmig-<br />
hed.<br />
Høringsproceduren er ikke beskrevet i en speciel<br />
artikel i <strong>EU</strong>-traktaterne. I stedet refereres der til<br />
proceduren i de konkrete hjemmelsbestemmelser,<br />
hvor den benyttes.<br />
84.<br />
Hvordan fungerer den fælles<br />
beslutningsprocedure?<br />
Den politisk set mest betydningsfulde lovgivnings-<br />
procedure i <strong>EU</strong> er i dag den fælles beslutnings-<br />
procedure. Beslutningsproceduren blev indført<br />
med Maastricht-traktaten i 1993 og senere ”stram-<br />
met op” med Amsterdam-traktaten.<br />
Den fælles beslutningsprocedure har medvirket til<br />
at styrke Europa-Parlamentets indflydelse væsent-<br />
ligt. Beslutningsproceduren ligestiller nemlig Mi-<br />
nisterrådet og Europa-Parlamentet i den forstand,<br />
at begge institutioner skal godkende et forslag, før<br />
det kan blive en realitet. Beslutningsproceduren<br />
giver desuden Europa-Parlamentet mulighed for<br />
at mødes i direkte forhandlinger med Rådet i et<br />
forligsudvalg i tilfælde af uenighed om et forslag.<br />
Den fælles beslutningsprocedure er beskre-<br />
vet i art. 251 TEF, men proceduren er ikke<br />
tildelt noget egentligt navn i denne be-<br />
stemmelse. På dansk anvendes en række<br />
forskellige navne om proceduren: co-de-<br />
cisionsproceduren, proceduren for fælles<br />
beslutningstagen, medbestemmelsespro-<br />
ceduren, forligsproceduren og den fælles<br />
beslutningsprocedure.<br />
Efter Nice-traktatens ikrafttræden anvendes den<br />
fælles beslutningsprocedure på ca. 45 samar-<br />
bejdsområder, hvilket kan lyde af meget. Dog er<br />
vigtige samarbejdsområder som landbrug, fiskeri,<br />
handelspolitik samt indirekte skatter- og afgifter<br />
fortsat ikke underlagt den fælles beslutningspro-<br />
cedure, men vedtages efter høringsproceduren (se<br />
spørgsmål 83)<br />
103