Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
(…) har Habermas åbnet blikket for en social sfære,<br />
som tilfredsstiller alle forudsætninger for hævdelsen<br />
af en indre verdens transcendens.<br />
For i den kommunikative handlen møder subjekterne hinanden<br />
på baggrund af normative forventninger,<br />
hvis skuffelser altid igen kan blive kilden til moralske fordringer,<br />
som peger udover de til enhver tid etablerede former for herredømme. 244<br />
Ideelt set er kulturformidlingens funktion at skabe et rum for social interaktion, hvor brugeren har<br />
mulighed for at blive udfordret, myndiggjort og udforske den indre verdens transcendens f.eks. i form af<br />
æstetiske oplevelser. Det anerkendelsesteoretiske perspektiv bliver interessant, fordi <strong>det</strong> netop kritiserer<br />
kommunikationsteorien for fuldstændig at overse den gruppe af brugere, der ikke er i stand til at agere og<br />
formulere sig indenfor de diskursive rammer, som institutionerne formulerer sig i.<br />
Samtidig går anerkendelsesteorien ikke i den grøft, at der bliver set ned på den på ikke-<br />
brugerne. I ste<strong>det</strong> skelner Honneth mellem et formuleringsniveau og et bevidsthedsniveau. Det er en vigtig,<br />
men ofte overset, pointe i forhold til kulturformidlingen og inddragelsen af brugernes æstetiske oplevelser.<br />
F.eks. vil en bruger kunne være bevidst om kulturelle koder, sanselige indtryk og symboldannelser i den<br />
æstetiske oplevelsesform, men vil ikke kunne være i stand til at omdanne den æstetiske oplevelsesform til<br />
en sprogligt formuleret betydningsdannelse, æstetisk refleksionsform eller æstetisk viden. Sagt med andre<br />
ord er der tale om tavs viden.<br />
Ligesom man ofte evaluerer kulturinstitutionernes præstationer og succeskriterier ud fra en<br />
performativ rationalitet, så vurderer og evaluerer man ofte brugernes reception og æstetiske oplevelser ud<br />
fra kvantitative metoder. Kaare Nielsen forklarer problematikken i denne tilgang til brugerundersøgelser:<br />
244 Honneth 2003 s. 34<br />
Det svar på spørgsmålet, som synes at dominere diskussionen –<br />
nemlig at den adækvate vej til indsigt i den faktiske reception går via den<br />
empiriske samfundsforsknings kvalitative interviewundersøgelsesmetodik –<br />
forekommer i midlertidig mindre indlysende.<br />
Ikke mindst den ubevidste og <strong>det</strong> endnu-ikke-bevidste dimension i<br />
betydningsdannelsen vil nødvendigvis komme til kort i en sådan<br />
98