Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Derfor er <strong>det</strong> relevant at spørge, hvilke normative og samfundsmæssige kvalitetskriterier<br />
baseres den nuværende kulturformidling på?<br />
Her spiller analysen af KFA en central rolle. Her blev <strong>det</strong> gjort klart, at formålet med den<br />
aktuelle kulturpolitik er at skabe kultur for alle. Rationalerne bag et så klart formuleret kvalitetskriterium<br />
bygger på normative forventninger om øget demokratisering, viden, social inklusion og en fælles<br />
oplevelsesramme. Kaare Nielsen forklarer relationen mellem <strong>det</strong> normative grundlag og kulturel kvalitet<br />
således:<br />
Det normative grundlag for den position,<br />
som der skal argumenteres for, er – fortsat –<br />
en sekulariseret udgave af oplysningstraditionens<br />
myndiggørelses – og frigørelsestænkning –<br />
og i <strong>det</strong>te perspektiv må den helt basale bestemmelse<br />
ved kulturel kvalitet (…) være symboldannelse/resymbolisering<br />
og den hermed forbundne forening af sprog og sanselighed. 242<br />
Demokratisering, dannelse og myndiggørelse afspejler fællesskabets normative forventning til <strong>det</strong><br />
kulturelle og æstetiske felt, i<strong>det</strong> den æstetiske oplevelse optræder som refleksivt dannende og<br />
horisontudvidende. Forventningen består altså i, at der er en dialektisk relation mellem refleksiv dannelse,<br />
frigørelse og myndiggørelse på den ene side og symboldannelse, resymbolisering og betydningsdannelse<br />
gennem sprog og sanselighed på den anden side. Det er i denne dialektiske udveksling, at<br />
kulturformidlingen og den æstetiske oplevelse legitimeres i konstruktionen af denne type<br />
kvalitetskriterium. Ovenstående formulering er altså udtryk for af et <strong>senmoderne</strong> dannelsesbegreb, der<br />
sammentænker den normative og samfundsgavnlige position med de myndiggjorte og frigjorte deltageres<br />
betydningsdannelser.<br />
Som sagt adskiller <strong>senmoderne</strong> dannelsesbegreb sig i sin indbyggede refleksivitet – kulturel<br />
og æstetisk viden er paradoksal og pluralistisk, og inddragelsen af den subjektive og situative æstetiske<br />
oplevelse giver rum for differentiering og anerkendelse af brugerens deltagelse.<br />
Desværre er dannelsesbegrebet normativt og ikke deskriptivt i forhold til den faktiske<br />
situation indenfor kulturformidlingens felt. Som KFA konstaterer, så benytter en stor del af befolkningen sig<br />
242 Kaare Nielsen 1993 s.121<br />
96