Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
spontan og ikke kan planlægges. Den er heller ikke bestemt af værkerne, kunstnerne og kuratorerne. Det er<br />
en form, hvor publikum selv er udøvende:<br />
(…) beskuerne stiller sig selv til skue (…)<br />
deltagelse, der generes gennem ubevidste strategier<br />
for selviscenesættelse, <strong>det</strong> være sig gennem påklædning,<br />
forestillinger eller fiktionalisering. 231<br />
Pointen er altså, at <strong>det</strong> sociale og kulturelle rum giver mulighed for udøvelsen af en beskuerskabt<br />
deltagelse, hvor brugeren kan iscenesætte sig selv og lade sociale aktiviteter og æstetiske oplevelser indgå i<br />
opretholdelsen af sin fortælling om selvidentet. På den måde kan den beskuerskabte deltagelse virke<br />
identitets- og oplevelsesskabende, fordi de giver rum for brugerens egen performative handling.<br />
Beskuerskabt deltagelse indeholder yderligere to vigtige muligheder: 1) Dels ønsket om at<br />
bringe publikum frem i lyset, at anerkende dem, der lytter og ser, som aktive deltagere. 232 Social<br />
anerkendelse af publikum som aktive deltagere er vigtigt, da den virker identitetsudviklende. Som<br />
Interacting Arts påpeger, så er <strong>det</strong> netop en kvalitet ved deltagerkulturen, at subjekter gensidig bekræfter<br />
og anerkender hinanden i social interaktion. 2) Udstillinger behøver ikke åbenlyst operere gennem<br />
deltagelse for at kunne facilitere en sådan. 233 Hvis man analyserer deltagelse, ikke kun ud fra et strategisk<br />
eller tematisk udstillingsperspektiv, men ud fra et bredere sociologisk eller antropologisk perspektiv kan<br />
man stadig beskæftige sig med deltagelse. Hvis kulturformidlingen tog denne type beskuerskabt deltagelse<br />
alvorligt, kunne man anvende den til at videreudvikle og radikalisere den viden, som man har om brugerne<br />
og kulturelle fællesskaber.<br />
Som Javing problematiserer, så kan deltagelse og æstetisk oplevelse altså finde sted på flere<br />
forskellige niveauer, som ikke nødvendigvis udelukker hinanden.<br />
Problemet med den æstetiske oplevelsesform er dog, at <strong>det</strong> er utrolig svært at sige noget<br />
konkret eller generaliserende om kvalitetskriterier, fordi den æstetiske oplevelse er subjektiv og situativ.<br />
Kaare Nielsen forklarer:<br />
231 Jalving s.149-150<br />
232 Jalving s.150<br />
233 Jalving s.150<br />
Overordnet kan man altså sige, at et kvalitetskriterium,<br />
som tager udgangspunkt i spørgsmålet om et kulturprodukts<br />
92