Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Argumenter for modernitetshåndteringen risikerer altså at instrumentalisere kunst og kultur<br />
i ste<strong>det</strong> for at lade dem fungere på deres egne præmisser: The arts, as cultural forms, are valuable to us<br />
because of the aesthetic experience they offer, not because they make us better. 214 Jensen mener altså, at<br />
kunst og kultur indeholder kvaliteter, fordi de tilbyder æstetiske oplevelser - ikke fordi de gør os bedre til at<br />
håndtere modernitetens <strong>udfordringer</strong>; (…)it’s up to citizens, not art, to counteract all that we find<br />
distasteful or unjust about modern life. 215 Det betyder dog ikke, at kunst og kultur ikke på deres egne<br />
præmisser kan udfordre vores perspektiver og virke kompetencegivende.<br />
På den anden side argumenterer Giddens for, at den konstante informationsstrøm,<br />
indsamling, organisering, revidering, samt refleksive brug af viden er ken<strong>det</strong>egnende for <strong>det</strong> <strong>senmoderne</strong><br />
samfund. Heraf betegnelsen videnssamfun<strong>det</strong>. Det afgørende må være, at den radikaliserede refleksivitet<br />
og den refleksive brug af viden ikke ses i et tese-antitetisk forhold med formålet at skabe syntese. Snarere<br />
skal <strong>det</strong> fremhæves, at den radikaliserede refleksivitet er med til at skabe den kompleksitetsforøgelse, som<br />
er ken<strong>det</strong>egnede for <strong>det</strong> <strong>senmoderne</strong> samfund. Samtidig muliggør den også en ny form for identitets-,<br />
videns- og værdidannelse, som skal virke kompleksitetshåndterende.<br />
Ifølge KFA udfordres kulturinstitutionerne derfor til at spille en aktiv rolle i videnssamfun<strong>det</strong>.<br />
Performativ rationalitet er blot én måde at indsamle og forstå viden på. Følgende vil <strong>det</strong> blive diskuteret,<br />
hvordan kulturformidlingen kan være med til at fremme mere æstetiske vidensformer.<br />
F.eks. foreslår Peter Hanke i ’Kulturens skjulte styrker’, at man begynder at supplere med<br />
såkaldte vidensregnskaber. Her er <strong>det</strong> værdien af ytringer, meningsudveksling, æstetisk autoritet og evnen<br />
til at skabe dialoger, som måles og registreres. 216 Desværre går Hanke ikke i dybden med, hvilke formler<br />
vidensregnskaberne udregnes efter. Dog kan man forestille sig, at vidensregnskaberne rummer krav til<br />
produktionen af ny forskning, udviklingen af formidlingsformer, eksperimenterende udstillingsfokus,<br />
oprettelsen af deltagerorienterede fællesskaber osv. Således opnår man ny viden at evaluere og<br />
sammenligne kulturinstitutionerne ud fra.<br />
Endnu et område, som kulturformidlingen må forholde sig til, er vidensdeling. Her tænkes<br />
der ikke kun på traditionel vidensdeling institutionerne imellem og med brugerne. Nye medier og<br />
digitalisering muliggør nemlig open source princippet. Dette er en klar udfordring for kulturinstitutionerne,<br />
fordi open source problematiserer den klassiske kommunikationsmodel og relationen mellem de enkelte<br />
214 Jensen s.76<br />
215 Jensen s.73<br />
216 Hanke s.69<br />
84