Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
ekræftes i deres identitet og samtidig anerkende andre, hvilket styrker fællesskabet og den demokratiske<br />
proces.<br />
Kulturinstitutioners rolle bliver fortolkes som centres of social change og agenter for social<br />
inclusion 70 , hvor kulturformidleren skal hjælpe borgerne til at igangsætte kulturelle aktiviteter. Skot-Hansen<br />
kalder denne kulturformidlerrolle for animateuren. 71 Det pluralistiske kulturbegreb samt af -<br />
hierarkiseringen af kulturformidleren og kulturinstitutioners privilegerede positioner kan fortolkes som<br />
<strong>senmoderne</strong> tendenser.<br />
Skot-Hansen kritiserer den danske kulturpolitik for at have opgivet denne strategi til fordel<br />
for national enhedskultur og støtte til professionaliseringen af kulturlivet. Det er generelt op til den enkelte<br />
kulturinstitution, om den ønsker at påtage sig socialt orienterede opgaver. Dog understreger hun også, at<br />
bibliotekerne har tradition for at påtage sig sådanne opgaver. F.eks. mener hun, at idéen om bibliotekernes<br />
mødestedsfunktion eller ’<strong>det</strong> tredje sted’ kan fungere inkluderende og fællesskabsskabende. 72<br />
Idéen om <strong>det</strong> kulturelle demokrati kan knyttes til de senere års fokus på anerkendelse både<br />
indenfor filosofi og politik. Senere i denne opgave vil <strong>det</strong> blive diskuteret, hvorledes de <strong>udfordringer</strong> som<br />
kulturformidlingen står overfor vil kunne få tilført nye ideer af anerkendelsesbegrebet.<br />
Det tredje instrumentelle rationale legitimerer kulturpolitik og kulturinstitutioner ud fra en<br />
idé om at udnytte kulturen til økonomisk udvikling. I en globaliseret verden, hvor alle nu konkurrerer mod<br />
alle, skal kulturen hjælpe til at synliggøre byer for at tiltrække virksomheder, medarbejdere, besøgende og<br />
turister vha. af kreative alliancer og nye markedsføringsmetoder som branding og story-telling, og således<br />
sættes byen på <strong>det</strong> kulturelle landkort. 73 Dermed understøttes oplevelsesøkonomien, og synliggørelse<br />
bliver i sig selv et succeskriterium. Denne tendens bevæger sig ikke kun fra kulturen til marke<strong>det</strong>, men også<br />
fra marke<strong>det</strong> til kulturen:<br />
70 Skot-Hansen 2006 s.28<br />
71 Skot-Hansen 1999 s.13<br />
72 Skot-Hansen 2006 s.29<br />
73 Skot-Hansen 2006 s. 31<br />
Marke<strong>det</strong> og marke<strong>det</strong>s vokabularium bliver herskende<br />
i denne strategi, hvor or<strong>det</strong> kulturstøtte erstattes med<br />
kulturinvestering, og sponsorstøtte skal erstatte offentlige<br />
31