Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Kulturformidlingens udfordringer i det senmoderne ... - Forskning
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
selvforståelse og evnen til at vinde social accept. 252 Det er ikke hensigten at negligere værdien af tavs viden.<br />
Problemet er todelt: 1) Man går simpelthen glip af for meget viden i relation til oplevelses- og<br />
videnssamfun<strong>det</strong>, hvis den forbliver tavs. 2) Man risikerer at eksludere brugere fra kulturelle og sociale<br />
fællesskaber og adgangen til social anerkendelse.<br />
Udover muligheden for at levere oplevelsesmateriale til selvidentitet og et socialt rum med<br />
mulighed for social anerkendelse, kan kulturformidlingen skabe et rum for leg med identitet og ny viden om<br />
social interaktion. I stil med Interacting Arts, skriver Stigel: Æstetikken er en legens frizone, en særverden.<br />
Det er kontrollede rammer, hvor eksperimenter med krop og sansning kan afprøves, erfares og<br />
formildes. 253 Man vil derfor kunne perspektivere kulturformidlingen til legeteori og fiktionsteori.<br />
Samtidig giver anerkendelse af brugerens æstetiske oplevelser rum for et bredere kunst- og<br />
kulturbegreb. Et æstetisk produkt kvalitetsvurderes ikke kun ud fra æstetiske normative krav, men<br />
kvalitetsvurderes ud fra betydningsdannelsens samspil mellem subjektets æstetiske oplevelse og den<br />
kollektive erfaringshorisont. Det betyder, at skellet mellem afsenderen og modtageren af <strong>det</strong> kulturelle<br />
produkt sløres, og relationerne mellem oplevelseskvaliteter og dannelseskvaliteter fremhæves.<br />
Diskussionsfeltet har altså betragtet kulturformidlingens handlingsstrategier,<br />
kvalitetskriterier og funktioner ud fra fire perspektiver: 1) Performative kvalitetskriterier, der repræsenterer<br />
målbar og komparativ viden om institutioners succes og synlighed. 2) En videns- og<br />
modernitetshåndterende funktion, hvor centrale kvalitetskriterier består i vidensproduktion,<br />
videnshåndtering og vidensformidling til refleksiv brug i <strong>det</strong> <strong>senmoderne</strong> samfund. 3) Iscenesættelse af<br />
kulturel viden i et socialt rum, hvor den subjektive, sanselige, dionysiske æstetiske oplevelsesform kan finde<br />
sted. 4) Skabelsen af en dialogisk kommunikationssituation, hvor den æstetiske oplevelse anerkendes og<br />
omsættes til en intersubjektiv, sproglig, apollinsk og refleksiv viden. Se bilag 7.<br />
Som diskussionen viste har hver af disse tilgange til formuleringen af kvalitetskriterier<br />
bestemte fordele og ulemper. Der vil man både teoretisk og praktisk ofte kvalitetsvurdere og legitimere<br />
kulturformidlingen ud fra en multidimensional tilgang, hvor kvalitetskriterier og handlingsstrategier<br />
anvendes på kryds og tværs. Dog kan en teoretisk analyse bidrage til en øget bevidsthed om, hvordan man<br />
bedst muligt opstiller og formulerer kvalitetskriterier for <strong>senmoderne</strong> kulturformidling.<br />
252 Giddens 1996 s.83<br />
253 Stigel s.123<br />
101