Systembruddet som metode.pdf - Forskning
Systembruddet som metode.pdf - Forskning
Systembruddet som metode.pdf - Forskning
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Michael Meier Sørensen<br />
<strong>Systembruddet</strong> <strong>som</strong> <strong>metode</strong> – En transformation til ansvar og bevidsthed i senmoderniteten<br />
Det Informationsvidenskabelige Akademi<br />
Man må acceptere, at livet er flydende. Alting er fanget i transformation <strong>som</strong> peger mod det uvisse i<br />
form af døden. Livet er transformation, men mennesker forsøger altid at holde fast i det trygge, at<br />
stoppe forandringen mod det uvisse:<br />
As we shall see, this desire to hold, to <strong>som</strong>ehow stop change in its tracks, is the<br />
greatest source of woe and horror and trouble in our lives. (Hagen 1997 s. 21)<br />
Man kan ikke kontrollere det ukontrollerbare, om det så er praktiske ting <strong>som</strong> fysisk og mental<br />
smerte, sorg og andre følelser eller den eksistentielle angst for det uvisse. Ansvaret for at løsrive sig<br />
ved at være bevidst påhviler helt og holdent individet selv. Hvis man nægter at tage ansvar, har man<br />
truffet det, <strong>som</strong> sit valg, og bærer således ansvaret for det (Hagen 1997 s. 22).<br />
På den måde kan man verdsligt forstå buddhismens skelnen mellem et liv i ”duhkha” – utilfredshed<br />
og lidelse og det at opnår, erkendelse og bevidsthed, satori (vejen til nirvana – friheden fra det<br />
verdslige). Bevidstheden går ud på at erkende, at man i selve transformationen, i selve livet og i sin<br />
væren er komplet. Alt omkring en er ikke nødvendigt for at klare sig, da man kun selv kan leve sit liv<br />
så at sige. Abjektet kan ikke være abjekt, fordi det aldrig er blevet afstødt fra kroppen; det er en del<br />
af en selv og omverdenen i en konstant transformativ udveksling og helhed. Nu fortolker jeg groft på<br />
Bateson indenfor denne kontekst, men hans mystiske læringsniveau 4 kan måske sammenlignes med<br />
det buddhistiske nirvana, den uendelige refleksion og erkendelse.<br />
Transformationen <strong>som</strong> ligger i buddhismens søgen efter nirvana, sker lige<strong>som</strong> læringstyperne,<br />
eventen og SRK ikke på egen hånd. Lige<strong>som</strong> SRK har en mødeleder, <strong>som</strong> forstyrrer konversationen og<br />
systemet ved at stille dekonstruerende spørgsmål, således har buddhismen åndelige overhoveder,<br />
<strong>som</strong> søger at udfordre deltagernes verdensbilleder igennem spørgsmål, <strong>som</strong> f.eks. klicheen: ”Kan<br />
man klappe med en hånd?” Derfra er der ikke noget stort spring til mere verdslige udgaver af<br />
”Hvorfor tænker du, hvad du tænker?” spørgsmål.<br />
7.1.2 Tilværelsens double-bind<br />
Bevidsthed kan bl.a. forstås med udgangspunkt i følgende buddhistiske anekdote:<br />
The situation we always live in is like that of the wise Chinese farmer whose horse ran<br />
off. When his neighbor came to console him the farmer said, “Who knows what’s good<br />
or bad?” When his horse returned the next day with a herd of horses following her, the<br />
foolish neighbor came to congratulate him on his good fortune. “Who knows what’s<br />
good or bad?” said the farmer. Then, when the farmer’s son broke his leg trying to ride<br />
52/60