Lolland-Falsters Stiftsmuseums årsberetning - Åbne Samlinger
Lolland-Falsters Stiftsmuseums årsberetning - Åbne Samlinger
Lolland-Falsters Stiftsmuseums årsberetning - Åbne Samlinger
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum<br />
Årsskrift<br />
2008<br />
Udarbejdet og trykt af<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum
Udgiver:<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum<br />
Victor Kolbyes Vej 15<br />
4930 Maribo<br />
Layout:<br />
Elisabeth Abildtrup<br />
Forside:<br />
Thor Holmboe: Dampmaskine ”Fowler” fotograferet på Frilandsmuseet ved Damptræf d. 17.-18.<br />
maj 2008<br />
Bagside:<br />
Installation af Susan Walke ved udstillingen ”Kystnær” - Stiftsmuseet 1. marts - 10. august 2008<br />
ISBN: 87-877179-26-1<br />
Tryk: Museum <strong>Lolland</strong>-Falster, 2009<br />
Pris: 65 kr.
Indhold<br />
Stiftsmuseets sidste år - et rigtig travlt år 4<br />
Formandens forord 5<br />
Om konserveringen af <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> <strong>Stiftsmuseums</strong> samling af<br />
middelalderlige korbuekrucifikser 6<br />
Bygningsbevaring på Frilandsmuseet - er det overhovedet muligt 10<br />
Fra Damp til Diesel 13<br />
Årets formidling 15<br />
Partnerskabsaftale og mentorordning 16<br />
Afviklingen af Museet Saxtorp 18<br />
To udstillinger - samme koncept 20<br />
Stræderne i Nakskov - en anderledes udgravning 22<br />
Bøgelund – En samling af genstande fra mere end et århundrede 25<br />
Konservering af majstangen fra Slemminge 27<br />
Nakskovs befæstning 29<br />
Historisk mad 32<br />
Moder Jord Fødevarefestival 35<br />
Magasinet 36<br />
Et industrimiljø på landet<br />
- Sukkerfabrikken i Holeby går fremtiden i møde 38<br />
Årsberetning 2008 41
af Ulla Schaltz, museumschef og Leif Plith Lauritsen, souschef<br />
Stiftsmuseets sidste år<br />
- et rigtig travlt år<br />
Sidste års <strong>årsberetning</strong> blev indledt med, at<br />
museet havde indledt forhandlinger med Guldborgsund<br />
Museum om en sammenlægning. I år<br />
kan der så indledes med at fortælle, at forhandlingerne<br />
gik succesfuldt, og det nu er en realitet:<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum og Guldborgsund<br />
Museum er nu sammenlagt til Museum<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster.<br />
Dermed er dette den sidste <strong>årsberetning</strong> for <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum nogen sinde – vemodigt<br />
men alligevel glædeligt!<br />
En sådan beslutning og arbejdet med at føre<br />
den ud i livet tager tid og kræver masser af<br />
arbejde. Dette år har da også stået i sammenlægningens<br />
tegn for alle. Forandring fryder som<br />
bekendt; hvis det vel at mærke er en forandring<br />
til det bedre. På Stiftsmuseet har vi arbejdet på,<br />
at forandringerne skal komme borgerne, medarbejderne<br />
og samlingerne til gode. Det er derfor<br />
en usigelig fornøjelse at kunne konstatere, at<br />
medarbejderne har bakket op om beslutningen<br />
og fra start har etableret gode kontakter til kommende<br />
kollegaer. Det nye Museum <strong>Lolland</strong>-Falster<br />
får et helt anderledes volumen, og derfor<br />
kommer det nye museum også til at gå foran i<br />
arbejdet med at sikre og formidle kulturarven på<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster.<br />
I juni 2008 fik museet besøg af daværende kulturminister<br />
Brian Mikkelsen. Han var på et uofficielt<br />
arbejdsbesøg og skulle bl.a. høre om, hvordan<br />
Stiftsmuseet har arbejdet med kvalitetsvurderingen<br />
og vores store arbejde med digitalisering af<br />
genstande. Det var et par spændende timer og<br />
museets personale nød den anerkendelse, som<br />
blev udtrykt fra ministerens side.<br />
I sensommeren var der endnu engang ministerbesøg<br />
på museet. Denne gang var det forsvarsminister<br />
Søren Gade, som var inviteret til<br />
at åbne Maribo Tattoo 2008 på Frilandsmuseet.<br />
Vi kan roligt konstatere, at Stiftsmuseet har fået<br />
sin del af ministerbesøg for et år.<br />
Med ansættelse af en formidlingsinspektør er<br />
der kommet fokus på formidling på museet. Det<br />
kan mærkes; 2008 bød på en flot rekord på Frilandsmuseet.<br />
Besøgstallet steg fra lige under<br />
15.000 til 21.000 gæster, og det er vel at mærke<br />
kun på 6 måneder.<br />
Denne rekord skyldes ikke mindst to nye formidlingstiltag,<br />
nemlig damptræf og fødevarefestivalen<br />
”Moder Jord”, som begge var meget store<br />
publikumssucceser. Dertil kommer, at vi også<br />
har fået nogle fine samarbejdspartnere.<br />
Der har også været nye formidlingstiltag i Museumsbygningen<br />
på Banegårdspladsen. Efter<br />
kunstmuseet er flyttet til Fuglsang, har Stiftsmuseet<br />
indtaget de store udstillingslokaler. Det<br />
er blevet til spændende udstillinger, som er et<br />
samarbejde mellem kulturhistorikere, kunstnere<br />
og borgere. Udstillingerne ”Kystnær” og ”Jagtens<br />
Element” er støttet af Region Sjællands<br />
kulturmidler. Dertil kommer endnu et samarbejde<br />
med ”Lys over <strong>Lolland</strong>”.<br />
Museets personale har vanen tro også været<br />
aktive ud af huset og deltaget i en lang række<br />
arrangementer som indlægsholdere og ivrige<br />
debattører.<br />
Også i år har museet nydt godt af stor interesse<br />
fra borgernes, faglige kollegaers og politikernes<br />
side. Det giver sig udslag på mange måder, og<br />
museets personale glæder sig hver gang, vi<br />
kan bidrage med sætte kulturarven på dagsordenen.<br />
Det er en stor glæde for museet, at museets<br />
venneforening og frivillige aktivt tager del i museets<br />
arbejde – ikke mindst i levendegørelsen<br />
af Frilandsmuseet. Der skal lyde en stor tak<br />
for hjælpen og for samarbejdet til alle museets<br />
samarbejdspartnere. Museets medarbejdere føler,<br />
at Stiftsmuseet har opbakning i vide kredse.<br />
I løbet af året har vi henvendt os til forskellige<br />
med ansøgninger om større og mindre beløb<br />
til forskellige arbejdsopgaver eller indkøb. Tak<br />
fordi I har set velvilligt på ansøgningerne og<br />
ment, at <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum er værd<br />
at investere i.<br />
Vi vil gøre vores del for, at det gode samarbejde<br />
fortsætter i Museum <strong>Lolland</strong>-Falster.
Formandens forord<br />
”Hvis traditioner er det,<br />
vi plejer…” sådan indledte<br />
undertegnede sidste<br />
år på dette sted med<br />
en overvejelse over, at<br />
årsskriftet var ved at<br />
blive en tradition. I år<br />
må det så konstateres,<br />
at dette nummer med<br />
sikkerhed bliver det sidste,<br />
som Stiftsmuseet kommer til at udgive. Det<br />
er der ikke noget mærkeligt eller forkert ved,<br />
selvom tanken måske nok er ledsaget af et lille<br />
stik af vemod.<br />
For med udgangen af 2008 er der ikke noget<br />
mere, der hedder <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum.<br />
Det betyder jo så til gengæld, at vore fælles bestræbelser<br />
er lykkedes: Et nyt museum for hele<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster har set dagens lys. Og barnet er<br />
både sundt og velskabt.<br />
Arbejdet, der har strakt sig over hele året, indledtes<br />
med sonderinger hos vores hovedtilskudsgiver,<br />
<strong>Lolland</strong> Kommune, og hos Kulturarvsstyrelsen.<br />
Og da signalerne herfra var positive, blev<br />
der taget kontakt til vore kolleger hos den mulige<br />
fusionspartner, Guldborgsund Museum.<br />
Arbejdsgrupper blandt ledelse og medarbejdere<br />
blev nedsat, og de to bestyrelser holdt en række<br />
fælles møder for at afklare de gensidige forventninger<br />
og forhandle løsninger på plads. Hurtigt<br />
stod det klart, at der både var en fælles vision<br />
og vilje til at indgå de nødvendige kompromisser.<br />
”The rest is history”; den 28. november blev de<br />
nødvendige beslutninger truffet på samtidige<br />
møder i de to bestyrelser, der efterfølgende i<br />
fællesskab fejrede nedkomsten.<br />
Med Museum <strong>Lolland</strong>-Falster er der skabt en institution,<br />
der både har flere ”økonomiske muskler”<br />
og større faglige muligheder, end de to museer<br />
hver for sig. Større fleksibilitet i løsningen<br />
af de konkrete arbejdsopgaver og samordning<br />
af administration mv. på den økonomiske front,<br />
og dertil et stærkere museumsfagligt hold, og<br />
det forhåbentlig med plads til udvidelser.<br />
At vi så hurtigt og smertefrit er kommet hertil,<br />
er der mange at takke for: De to kommuner,<br />
der ikke blot kunne se idéen – og tilsluttede sig<br />
– men også har medvirket aktivt politisk og ikke<br />
mindst gennem de to kulturforvaltninger. (Et<br />
godt tegn for fremtiden er det i øvrigt, at Guldborgsund<br />
og <strong>Lolland</strong> Kommuner har besluttet,<br />
at hele museumsområdet fremover skal løftes i<br />
fællesskab), museumsledelserne, der har trukket<br />
et stort læs, og måske først og fremmest<br />
medarbejderne.<br />
Det er ikke altid let at være medarbejder, når forandringens<br />
vind blæser. Jeres vilje til at bygge<br />
vindmøller og ikke læhegn har været uvurderlig;<br />
og den lover godt for det nye museum.<br />
Bestyrelsen for det nye museum er i temmelig<br />
stor udstrækning udpeget af de samme organisationer<br />
som førhen.<br />
Og mange medlemmer fra den gamle bestyrelse<br />
fortsætter. Dog har vi måttet tage afsked<br />
med fire: Liljan Køcks fra <strong>Lolland</strong> kommune,<br />
der fremover kun udpeger et medlem, Erik F.<br />
Nielsen fra Håndværker- og Industriforeningen<br />
i Maribo, der ikke skal stille medlemmer, samt<br />
medarbejderrepræsentant Erik Mandrup Poulsen.<br />
Endvidere med Ole Brinch Petersen fra<br />
Dansk Landbrug Sydhavsøerne, der i årets løb<br />
er blevet løst fra posten. Alle har I gennem en<br />
stor og helhjertet indsats gjort jeres til at skabe<br />
gode og trygge vilkår for Stiftsmuseet!<br />
”Hvis traditioner er det, vi plejer…” ja så kan det<br />
nok slås fast, at vi heller ikke i det år, der nu<br />
er taget hul på, kommer til at ligge på den lade<br />
side. Opgaver er der nok af, hvis vi også i nye<br />
rammer skal leve op til de forventninger, omverdenen<br />
med rette kan stille til en institution, der<br />
er sat i verden med et så vigtigt formål som at<br />
tage vare på vores fælles kulturarv på <strong>Lolland</strong><br />
og Falster.<br />
af Michael Fagerlund, bestyrelsesformand
af Anne-Marie Christensen, konservator, Bevaringscenter Næstved<br />
Om konserveringen af <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
<strong>Stiftsmuseums</strong> samling af<br />
middelalderlige korbuekrucifikser<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum besidder<br />
en enestående samling af middelalderlige,<br />
såkaldte korbue- eller triumfkrucifikser.<br />
Krucifikserne stammer fra kirkerne<br />
i Hillested, Holeby, Horbelev, Horreby<br />
Karleby, Musse, Nr. Ørslev, Skovlænge<br />
og Torslunde.<br />
I 2006 tildelte Kulturarvsstyrelsen museet<br />
470.000 kr. fra ENB-puljen til bevaring<br />
af genstande af Enestående National<br />
Betydning. Midlerne skulle bruges på<br />
konserveringen af krucifikserne, som<br />
generelt var i meget dårlig stand.<br />
Denne opgave tilfaldt Bevaringscenter<br />
Næstved. Arbejdet blev påbegyndt i<br />
2007 og har netop nu fundet sin afslutning.<br />
I tillæg til ENB-midlerne har museet<br />
selv bidraget til projektet med i alt<br />
tre konserveringsandele.<br />
Baggrund<br />
I middelalderen var landsbykirkerne indrettet<br />
anderledes, end vi kender det i dag. I kirkens<br />
vestlige ende var der anbragt to indgangsdøre<br />
– en i nordsiden til kvinderne og en i sydsiden<br />
til mændene. Inden for indgangen stod døbefonten<br />
som et symbol på selve adgangen til den<br />
kristne menighed. Kirkerummet var enskibet<br />
med et fladt bjælkeloft og opdelt i spindeside<br />
(nordsiden, for kvinder) og sværdside (sydsiden,<br />
for mænd). Der var ingen siddemuligheder, måske<br />
med undtagelse af en opmuret bænk langs<br />
muren. Væggene var glatpudsede og smykket<br />
med kalkmalerier. Vinduerne var relativt små<br />
og sad højt på væggen. De var forsynet med<br />
glasmalerier af figurer eller ornamentik, hvis<br />
man ikke havde valgt den enklere løsning med<br />
at anbringe et stykke udspændt pergament over<br />
vinduesåbningen.<br />
Middelalderlige korbuekrucifikser<br />
I korbuen på kirkerummets østlige endevæg,<br />
triumfvæggen, var ofte anbragt en bjælke, som<br />
spændte fra kragsten til kragsten. På bjælken<br />
var anbragt et stort krucifiks med front mod kirkens<br />
skib, et såkaldt korbue- eller triumfkrucifiks.<br />
Triumfkrucifikset fyldte korbuens i forvejen<br />
relativt lille halvrunding ud og spærrede for udsynet<br />
til koret og det fritstående højalter. Lægfolk<br />
havde ingen adgang til koret, som i katolsk<br />
tid var forbeholdt præsterne. Skibet derimod var<br />
menighedens rum, og her havde man tilgang<br />
til sidealtre samt til lægmandsalteret, som var<br />
anbragt mellem kor og skib, lige under korbuekrucifikset.<br />
Forskellige eksempler på korbuekrucifikser. Fremstillingen<br />
af den korsfæstede ledsages til venstre af figurer af<br />
den sørgende Maria og Johannes.<br />
I dag er de fleste kirkers korbuekrucifikser blevet<br />
flyttet, måske til en placering på en af skibets<br />
sidevægge.<br />
En af grundene til dette er, at kirkens indretning<br />
blev ændret efter reformationen, da præst og<br />
menighed nu skulle indtage nadveren i fællesskab.<br />
Lægmandsaltrene blev fjernet, menigheden<br />
fik adgang til koret, og med tiden opstod<br />
den indretning vi kender i dag med knæfald<br />
rundt om højalteret.<br />
Museets samling<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> <strong>Stiftsmuseums</strong> ni korbuekrucifikser<br />
stammer fra tiden omkring 1300-1350. De<br />
er skåret i egetræ og har oprindeligt alle været<br />
bemalet.
Ved projektets begyndelse var alle krucifikserne<br />
i kritisk bevaringstilstand, og flere af dem havde<br />
akut behov for konservering. Skaderne var generelt<br />
de samme: Borebiller og mikroorganismer<br />
havde svækket træet, mens klimasvingninger<br />
havde forårsaget kraftige op- og afskalninger i<br />
bemalingen. Dertil kom senere, mere eller mindre<br />
hensigtsmæssige, udbedringer.<br />
Horbelev, før konservering. Figurens bemaling er meget<br />
fragmentarisk bevaret og giver figuren et uroligt præg.<br />
Ved at arbejde bevidst med belysningen kan man<br />
fremhæve træfigurens relief, billedskæringen og den<br />
overordnede form, så stafferingens mangler nedtones.<br />
Sådanne lysretoucherende ”indgreb” er reversible og<br />
ikke særligt kostbare.<br />
Konservering og undersøgelser<br />
Den netop afsluttede konserverings mål er at<br />
bevare krucifikserne, at stoppe, hhv. forhale forfaldsprocesserne.<br />
Krucifikserne er ikke blevet forskønnet, retoucheret<br />
eller malet op, for det ville betyde et alt<br />
for stort indgreb på et alt for usikkert grundlag.<br />
Som museumsgenstande har krucifikserne lov<br />
til at være et vidnesbyrd om deres egen historie.<br />
På den måde bevares de tidens mærker, blandt<br />
hvilke vi både finder spor efter den middelalderlige<br />
billedskærer og den lokale handyman,<br />
ligesom vi fortsat vil kunne aflæse udsagn om<br />
praksis inden for handel og håndværk, teologi<br />
og kirkehistorie gennem 700 år.<br />
Torslundekrucifikset før konservering og efter fastlægning<br />
og overfladerensning<br />
Efter konserveringen fremstår samlingen med<br />
tydelige spor af tidens tand, men giver nu et velplejet<br />
indtryk.<br />
Jeg vil ikke komme nærmere ind på selve konserveringen<br />
i denne sammenhæng, for den interesserede<br />
læser kan – en tid endnu - finde det<br />
meste af forløbet beskrevet i den logbog, som<br />
ligger på museets hjemmeside.<br />
I stedet vil jeg - med udgangspunkt i krucifikset<br />
fra Skovlænge - præsentere nogle af de spændende<br />
opdagelser, som vi gjorde ved den grundige<br />
undersøgelse af krucifikserne, som ledsagede<br />
konserveringsbehandlingen.<br />
Skovlænge, efter konservering.<br />
Til trods for at bemalingen på dette krucifiks er<br />
næsten fuldstændig gået tabt, er Kristusfiguren<br />
en af samlingens mest særprægede og udtryksfulde.<br />
Det skyldes billedskærerarbejdets næsten<br />
frygtindgydende detaljerigdom.<br />
Middelalderlige korbuekrucifikser
Kristusfiguren skal forestille at være strakt ud på<br />
korset i yderste pine og i en grad, så huden omkring<br />
naglerne er bristet og senerne er synlige i<br />
de åbne sår! Man har ikke lyst til at vide, hvorfra<br />
billedskæreren har hentet sin inspiration.<br />
Figuren er 145 cm høj, men skikkelsen er spinkel,<br />
næsten mager. At skære en sådan figur<br />
kræver ikke de store mængder træ, alligevel<br />
opviser figuren et utroligt antal af tilstykninger,<br />
nemlig otte! Hertil kommer seks tilstykkede<br />
blodklaser på den bevarede arm samt en meget<br />
påfaldende tilstykning under sidesåret.<br />
Kunne der mon være tale om et relikviegemme?<br />
Skovlænge. Trapezformet tilstykning under sidesåret.<br />
Skovlænge. Røntgenfoto af tilstykningen under sidesåret.<br />
Middelalderlige korbuekrucifikser<br />
Fra starten var det tydeligt, at tilstykningen havde<br />
været fjernet og var blevet genanbragt med<br />
snedkerlim og to nye dybler, så forventningerne<br />
var ikke høje før røntgenoptagelsen.<br />
Billedet viste da heller ikke hverken relikvier eller<br />
hulrum.<br />
Men hvorfor er der så anbragt en tilstykning her?<br />
En mulig forklaring er, at der under sidesåret<br />
oprindeligt har været anbragt en udskåret blodklase,<br />
hvortil der krævedes mere træ end det,<br />
der var tilgængeligt fra grundformen. Af en uvis<br />
grund har man senere valgt at hugge blodklasen<br />
bort og i stedet forsyne partiet med en mere<br />
neutral gengivelse af ribben.<br />
Skovlænge. Rekonstruktion af lændeklædets oprindelige<br />
form.<br />
Skovlængekrucifiksets Kristusfigur er skildret<br />
med et lændeklæde, der rækker til knæene.<br />
Men ser man nærmere efter, må man konstatere<br />
noget mærkeligt:<br />
Flere steder på figuren ”ebber” stoffets folder ud<br />
for at glide over i benets form. Har lændeklædets<br />
afgrænsning alene været angivet i stafferingen?<br />
Nej – kaster man et blik om bag på figuren (med<br />
et spejl – figuren kan desværre ikke tages af<br />
korset) ser man læg og folder i et stykke stof,<br />
der ikke længere eksisterer på figurens forside.<br />
Lændeklædets form er blevet ændret, skåret ef-
ter. Det oprindelige klæde rakte ned til midt på<br />
figurens venstre skinneben<br />
Den senere billedskærer har kortet klædet af,<br />
men udelukkende koncentreret sig om figurens<br />
forside. Endvidere er en stor v-formet fold midt<br />
for blevet skåret igennem og reduceret, så stoffet<br />
nu kan smyge sig tættere om kroppen.<br />
Målet med dette indgreb var sikkert at efterkomme<br />
en ny tids opfattelse af Kristi passion.<br />
I senmiddelalderen ændredes fromhedslivet<br />
nemlig i retning af et øget fokus på den enkeltes<br />
medleven i den hellige historie. Kirkegængerne<br />
levede sig ind i de begivenheder, de så afbildet<br />
foran sig, så disse altid var aktuelle og vedkommende.<br />
Lidelsen og offerdøden rykkede i centrum i passionsfortællingen,<br />
begreber der ikke kunne formidles<br />
med det gamle lændeklædes stofmasser,<br />
men krævede et mere kropsbetonet udtryk.<br />
Ændringer af lændeklædet ses også på krucifikserne<br />
fra Nr. Ørslev og Horreby.<br />
Horreby, før konservering. Lændeklædets forløb er blevet<br />
ændret, ikke i billedskæringen, men i bemalingen.<br />
Kun ganske få farvefragmenter er overleveret<br />
på krucifikset fra Skovlænge, men netop nok<br />
til at antyde konturerne af en maler, der havde<br />
kendskab til de teknikker, der beskrives i håndværkertraktaterne<br />
fra middelalderen.<br />
På lændeklædets foer finder vi for eksempel en<br />
lysende blå (ultramarin?), som ligger på en rødviolet<br />
undermaling (caput mortuum?). På korset<br />
en grønlig blå (dekomponeret azurit?), som ligger<br />
på en grå undermaling.<br />
Netop brugen af undermaling beskrives i kilderne<br />
som en hensigtsmæssig og sparsommelig<br />
måde at omgås disse blå farver på – de var<br />
nemlig udvundet af halvædelstene fra fjerntliggende<br />
egne ved omstændelige metoder, kort<br />
sagt dyre importvarer, hvoraf prisen for ultramarin<br />
kunne konkurrere med prisen for guld!<br />
En lignende opbygning af et farvelag er fundet<br />
på krucifikset fra Musse, hvor en af de ældste<br />
stafferinger på lændeklædet er en polérforgyldning,<br />
mens foeret er malet lysende blåt på en<br />
grå undermaling.<br />
Med denne korte artikel er det forhåbentlig<br />
lykkedes mig at give læseren et indtryk af en<br />
genstandssamling, der rummer langt flere informationer<br />
og repræsenterer langt større kunnen<br />
og viden, end det, der i dag udtrykkes i krucifiksernes<br />
umiddelbare fysiske fremtoning.<br />
På Bevaringscenteret har vi glædet os over at<br />
bidrage til bevaringen af disse meget gamle og<br />
værdifulde genstande. Det skal blive spændende<br />
at indrette den nye udstilling sammen med<br />
museet og at se korbuekrucifikserne placeret i<br />
ny og større sammenhæng, så endnu flere besøgende<br />
kan få udbytte af denne enestående<br />
samling.<br />
Alle fotos og tegninger af Anne-Marie Christensen.<br />
Middelalderlige korbuekrucifikser
af Jesper Herbert-Nielsen, arkitekt m.a.a.<br />
Bygningsbevaring på Frilandsmuseet -<br />
er det overhovedet muligt<br />
Man skulle tro, at når en genstand endelig har<br />
fundet vej til museet, så er den ultimative bevaring<br />
sikret ved, at der på arkivet, magasinet eller<br />
i udstillingen hersker den evige hvile i tryghed<br />
og uforanderlighed. Men sådan forholder det sig<br />
ikke.<br />
Det er ikke mere end godt 100 år siden, at de<br />
første danske frilandsmuseer så dagens lys.<br />
Det første var en mindre udstilling i Kongens<br />
Have, hvor der i 1897 blev fremvist to bygninger<br />
efter initiativ af Bernhard Olsen, som senere<br />
etablerede Frilandsmuseet i Lyngby i 1901.<br />
Den gamle By i Århus blev åbnet i 1909, og som<br />
det tredje danske frilandsmuseum åbnedes ”De<br />
Gamle Huse” - Frilandsmuseet i Maribo i 1927.<br />
For nu at slutte ringen med de større frilandsmuseer<br />
i Danmark, skal nævnes Hjerl Hedes<br />
Frilandsmuseum i 1930 og endelig Den Fynske<br />
Landsby i Odense i 1946.<br />
Langt det største antal bygninger, der på den<br />
ene eller anden måde søges bevaret i Danmark,<br />
er de fredede bygninger, der står på<br />
hjemstedet. Disse bygninger er fredet i henhold<br />
til Bygningsfredningsloven fra 1918, der underlægger<br />
de pågældende bygninger en fredning,<br />
som nærmest må betyde ”at lade være i fred”.<br />
Men det er jo ikke muligt. Bygningerne derude<br />
skal jo bruges, eller har i det mindste en funktion,<br />
hvis det altså ikke drejer sig om deciderede<br />
”museumsbygninger”.<br />
Der indrettes moderne køkkener, badeværelser,<br />
El-installationer, Vvs-installationer, varmeisolering<br />
og i det hele taget en omfattende mængde<br />
indgreb, der gør det muligt af leve et - i hvert fald<br />
nogenlunde - almindeligt familieliv i det fredede<br />
hus. Et argument for at tillade sådanne indgreb<br />
er, at de fredede bygninger alene kan opretholdes<br />
og vedligeholdes, hvis de har en funktion.<br />
og ikke mindst udseendet. Af gode grunde er<br />
der normalt intet i vejen for at udskifte elementer<br />
som døre, vinduer, gulve, panelstykker, loftbrædder<br />
mv., hvis de er nedbrudte og ikke til<br />
at redde, så de kan fungere ordentligt bagefter<br />
- blot de ligner det, de erstatter.<br />
Dette er jo i grunden ganske nødvendigt, hvis<br />
mennesker skal kunne leve i og med de fredede<br />
bygninger. Men det er altså i høj grad udseendet<br />
- og indtrykket - som beskyttes og bevares i<br />
de fredede bygninger.<br />
Frilandsmuseet i Maribo blev åbnet i 1927 med<br />
7 bygninger. De følgende 10 år blev der suppleret<br />
med yderligere 3 bygninger, nemlig Falstergården,<br />
Sprøjtehuset og Reventlow-skolen. Den<br />
nyligt udkomne bog ”De Gamle Huse” redegør<br />
i det indledende kapitel om museets forudsætninger<br />
og etablering.<br />
I denne sammenhæng skal det fremhæves, at<br />
frilandsmuseet blev planlagt og bygninger anskaffet<br />
og genopført på forbløffende kort tid.<br />
Der var store planer og takket være heldige<br />
omstændigheder - og de rette personer på rette<br />
tidspunkt - blev der mulighed for at realisere<br />
dem. Desværre skulle dette komme til at medvirke<br />
til de meget store problemer, der opstod<br />
på bygningsmuseet i efterkrigsårene, for der var<br />
ikke ressourcer til at opretholde selv det mest<br />
nødvendige vedligehold.<br />
Der har næppe været de helt store vedligeholdelsesbehov<br />
i de første årtier, og da de fleste af<br />
bygningerne stort set var (gen)opført på samme<br />
tid, fremkom behovet tilsvarende samtidigt, hvilket<br />
blev katastrofalt. Først efter 1960 lettede<br />
situationen noget, og det næste årti gik med<br />
genopretning.<br />
Det kan virke som et paradoks, at den bedste<br />
Projekter, der omfatter flytning og genopførelse<br />
af bygninger, men også gennemgribende restaureringer,<br />
er ofte meget synlige og spektakulære<br />
beskyttelse opnås ved indgreb, der ændrer på og har i de fleste tilfælde bedre muligheder for<br />
bygningen, men nok bevarer nogle strukturer at blive finansieret end den løbende vedligehol-<br />
10 Bygningsbevaring på Frilandsmuseet
delse, der faktisk bevarer bygningerne bedst.<br />
På museet står huset altså overfor barske realiteter.<br />
For det første står det jo ”ude om natten”<br />
hele året rundt, og for det andet indgår det på<br />
museet i en formidling, som medfører et slid af<br />
visse bygningsdele på grund af det forholdsvis<br />
store antal besøgende, der ledes gennem rummene<br />
for at kunne se og opleve huset, der nu er<br />
blevet en museumsgenstand.<br />
Den nye museumsgenstand har allerede været<br />
ude for lidt af hvert. Den blev oprindelig opført<br />
for at opfylde nogle behov, det være sig såvel<br />
praktiske som æstetiske. Dernæst har den fungeret<br />
en lang årrække, og hvis det er en gård<br />
fra landsbyen, kan den have været nedtaget og<br />
genopført ude på de samlede jorder i forbindelse<br />
med de omfattende landboreformer og udskiftningen<br />
omkring år 1800, hvor gårdenes spredte<br />
jorder blev samlet og en stor del af landsbyens<br />
gårde flyttet uden for landsbyen - måske historiens<br />
største samfundsomvæltning.<br />
Foruden visse ændringer og tilpasninger ved<br />
udflytningen har bygningen herefter undergået<br />
en del tilpasninger til skiftende tiders behov for<br />
nye produktionsformer og -metoder, ligesom et<br />
naturligt forfald er blevet imødegået med vedligeholdelse<br />
og genopretninger - dengang bygningen<br />
var i drift.<br />
Så endelig har bygningen på et tidspunkt påkaldt<br />
sig bygnings- og kulturhistorisk interesse<br />
og er som oftest i en meget ringe tilstand blevet<br />
nedtaget (reddet?), lagt på magasin og på<br />
et senere tidspunkt genopført det nye sted: på<br />
museet.<br />
Afhængigt af, hvornår dette er sket, vil bygningen<br />
uvægerligt være præget af den tid, hvor flytningen<br />
eller genopførelsen har fundet sted.<br />
De enkeltdele, der er blevet indføjet i bygningen<br />
ved genopførelsen eller ved senere reparationer,<br />
kan få betydning som vidnesbyrd om,<br />
hvordan der rent museumshistorisk har fundet<br />
en udvikling sted.<br />
Eksempler herpå er den ofte noget håndfaste<br />
rekonstruktion og tilbageføring (med nye materialer<br />
og opretning af uønskede skævheder), som<br />
i de første årtier af 1900-årene prægede såvel<br />
restaureringer som genopførelser af museumsbygninger.<br />
På Frilandsmuseet ved Sorgenfri<br />
kan den opmærksomme iagttager aflæse en<br />
udvikling alene i den måde, hvorpå bygningerne<br />
er genopført. Dette skyldes dels den store bygningsmasse<br />
dels museets alder - over 100 år.<br />
I lyset af udviklingen, hvor museernes formål og<br />
fokusering har ændret sig med tiden, er dette<br />
blevet et interessant element, der i sig selv fortæller<br />
- og formidler - museets egen historie,<br />
altså som en væsentlig del af stedets museumshistorie.<br />
Museets praksis kan dermed ikke opfattes som<br />
et neutralt udtryk for simpel fastfrysning eller fiksering<br />
af en tilstand; men snarere den til enhver<br />
tid velovervejede, faglige vurdering, som ligger<br />
bag de beslutninger, der i sidste ende resulterer<br />
i det, som museumsgæsten skal møde.<br />
Tænk - måske har bygningen aldrig før set ud,<br />
som den gør på museet!<br />
Selv om der ikke foretages vidtgående rekonstruktioner<br />
og gennemgribende opretninger ved<br />
flytningen til museet, vil det ikke kunne undgås,<br />
at selve nedtagningen og dernæst genopførelsen<br />
medfører indgreb i den bygning, som man<br />
jo i grunden vil bevare. Genopførelsen på museet<br />
kan måske betragtes som en slags nulstilling,<br />
en regulering til en tilstand, som bygningen<br />
praktisk talt ikke vil ændre sig i forhold til nogensinde<br />
senere. Men sådan hænger det imidlertid<br />
ikke sammen.<br />
Det er overordentlig få genstande, hvis nogle<br />
overhovedet, der kan bevares uændret uden<br />
pleje eller en løbende indsats, om det så kaldes<br />
konservering, vedligeholdelse eller pleje. End<br />
ikke konservering er en engangsforeteelse; fra<br />
tid til anden skal der konserveres igen, og det<br />
ses meget ofte, at senere konserveringer foretages<br />
med nyere og mere sofistikerede metoder.<br />
Og så er det spørgsmålet, hvorvidt der i forhold<br />
til genstandens historie skal tages hensyn til de<br />
tidligere konserveringer, der jo er blevet en ikke<br />
ubetydelig del af genstandens historie. Ikke så<br />
få genstande har ”levet” langt den største del af<br />
deres tid på museum, altså set i forhold til den<br />
tid, de har været i brug eller på anden måde i<br />
funktion - før de blev interessante, indsamlet og<br />
bragt på magasin eller i udstilling. Derfor er museumsperioden<br />
en reel del af det kulturspor, der<br />
er afsat i, på eller omkring genstanden. Dette<br />
gælder indlysende nok også for museumsbyg-<br />
Bygningsbevaring på Frilandsmuseet<br />
11
1<br />
ninger.<br />
Der vil gennem tiderne - selv på museet - ske<br />
en transformation, en successiv udskiftning af<br />
bygningen, idet intet kan bevares evigt, og da<br />
slet ikke genstande, der er udsat for årstidernes<br />
klimapåvirkninger. Derfor er det vigtigt at holde<br />
fast i nogle principper for vedligehold og pleje.<br />
Tidligere var det et mål i sig selv, at man ikke<br />
skulle kunne se udskiftningerne af hensyn til<br />
helheden og formidlingen af den originale bygning.<br />
I erkendelsen af, at kopien antikvarisk set<br />
er uinteressant; men måske ikke historisk uinteressant,<br />
er det spørgsmålet, hvorvidt det ikke<br />
netop er vigtigt at kunne se, hvad der er foretaget<br />
i forhold til det originale eller eksisterende.<br />
Der må findes en balance mellem bevaring af<br />
helheden og redelige reparationer, som kan erkendes<br />
på flere niveauer.<br />
Af hensyn til formidlingen af bygningen som<br />
ramme om kulturhistoriske fænomener er det<br />
vigtigt, at bygningen kan opleves sammenhængende<br />
og i øvrigt som en del af større sammenhænge,<br />
herunder bygningsmæssige omgivelser<br />
og landskab; men også interiøropstillinger.<br />
Selv om kopien rent genstandsmæssigt ikke har<br />
den store værdi, så kan den være nødvendig<br />
for at samle en helhed, der ellers ville ”falde fra<br />
hinanden”, blive fragmentarisk og på den måde<br />
ikke være egnet til formidling for et publikum.<br />
Af hensyn til bygningen som studieobjekt, er det<br />
imidlertid overordentlig vigtigt, at der kan skelnes<br />
mellem originale og udskiftede dele. Det<br />
kan måske være ved en nøjere betragtning eller<br />
undersøgelse; men det bør være muligt.<br />
Endelig er der hensyn at tage i forhold til bygningen<br />
som museumsgenstand. Hvis der skal kunne<br />
registreres, måles op, tages materialeprøver,<br />
afdækkes malingslag mv., så er det naturligvis<br />
overordentlig vigtigt at kunne skelne mellem originale<br />
og senere udskiftede dele. Faktisk kan<br />
det af og til i praksis være meget vanskeligt at<br />
afgøre, hvorvidt en bygningsdel er original, altså<br />
fra hjemstedet, eller om den er indføjet på frilandsmuseet.<br />
Det er naturligvis mest aktuelt jo<br />
ældre museet er.<br />
På Frilandsmuseet ved Sorgenfri har dette været<br />
tilfældet på nogle af de bygninger, der blev<br />
Bygningsbevaring på Frilandsmuseet<br />
flyttet dertil blandt de første.<br />
Det er indlysende, at dette aspekt så at sige<br />
”indhenter” alle bygninger før eller siden, og det<br />
er derfor også indlysende, at det at påføre nye<br />
dele en kunstig patinering, nye ”slidmærker” og<br />
den slags, bør være bandlyst i museumssammenhæng.<br />
Overfor dette kan det gøres gældende, at vi jo i<br />
dag dokumenterer alle indgreb, alle reparationer<br />
og ombygninger med opmåling, foto og notater i<br />
et helt andet omfang end man gjorde for 100 år<br />
siden, og det er faktisk korrekt! Men sagen er, at<br />
lige meget hvor meget, der optegnes, beskrives<br />
og fotograferes, så er det genstanden selv, der<br />
er den egentlige bærer af egne spor.<br />
Man kan jo heller ikke konservere et maleri eller<br />
et historisk møbel alene ud fra tidligere notater<br />
og rapporter. Den primære kilde til erkendelse<br />
vil altid være iagttagelser og undersøgelse af<br />
selve genstanden.<br />
Endelig kan arkiver gå til, og i dag, hvor det meste<br />
opbevares på digital form, er risikoen for at<br />
miste data blevet endnu større. Der er måske<br />
ikke engang tale om et ”hvis”; men snarere om<br />
et ”hvornår” det sker.<br />
Det er derfor vigtigt med de små skridt - for at<br />
bevare kontinuiteten og forbindelsen bagud. Det<br />
er og bliver selve bygningen, der i og med sine<br />
egne materialer og disses udformning og forbindelser<br />
skal fortælle om nutid og især fortid.<br />
Da det i praksis er meget vanskeligt at etablere<br />
en ideel balance i ressourcetildelingen overfor<br />
projekter og den løbende drift, ligger det lige for,<br />
at selve vedligeholdelsen inddrages som en del<br />
af de museumsaktiviteter, der kan opleves af<br />
publikum.<br />
Dette er ganske oplagt på netop frilandsmuseer,<br />
hvor ældre byggeteknik og regionale byggemåder<br />
jo er en central del af formidlingen. Alt efter<br />
behov og sæson kan sådanne aktiviteter også<br />
indgå i sammenhæng med demonstrationer af<br />
andre ældre håndværk, dyrkningsmetoder og<br />
husholdning - og oven i købet som en integreret<br />
del af museets levendegørelse.<br />
- Så der er håb forude!!
Fra Damp til Diesel<br />
Frlandsmuseet i Maribo Havde i 2008 flere store<br />
arrangementer. Et af dem var ”Fra Damp til Diesel”.<br />
Hele arrangementet udspringer af, at museet i<br />
1988 fik et lokomobil foræret af Knuthenborg,<br />
som man i 2005 fik sat i stand med meget stor<br />
lokal opbakning. Lokomobilet blev efter istandsættelsen<br />
en meget eftertragtet dampmaskine<br />
at få ud til forskellige Mølledage, Veterantræf<br />
o.l.<br />
Museet blev i 2005 kontaktet af Søren Lindkilde<br />
fra Græsted Veterantræf med henblik på at deltage<br />
i træffet i 2006. Vi tog derop - og sikke en<br />
oplevelse! Der var 17000 besøgende, og <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum blev verdenskendt.<br />
Vi fik megen ros for istandsættelsen af Lokomobilet<br />
af besøgende på træffet. Vi talte meget<br />
med Søren L. om, hvorvidt et mindre træf<br />
kunne være i Maribo på engen ved Frilandsmuseet.<br />
Søren var med på idéen, så det sydlige<br />
Danmark også kunne få en stor oplevelse.<br />
Aftalen blev så, at når vi i 2008 havde været i<br />
Græsted i pinsen, ville han hjælpe os med at<br />
få nogle damptraktorer til at komme til Maribo i<br />
weekenden efter. Det lykkedes! Vi havde i de to<br />
foregående år haft minidamp, hvor dampnørder<br />
kom og viste deres små dampmaskiner frem til<br />
stor glæde for de besøgende. Da vi gerne ville<br />
henvende os til et så bredt publikum som muligt,<br />
kontaktede vi også Traktormuseet i Eskilstrup,<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster veterantraktorklub, wv – luftkølede<br />
biler, Leif Nowicki, som har den gamle<br />
vejtromle fra Maribo, <strong>Lolland</strong>s Brandvæsen,<br />
forskellige ejere af veteranbiler, Landbrugsmuseet<br />
på Christiansæde, minidampfolkene, Elisabethsminde<br />
med de gamle danske husdyrracer,<br />
Engestofte, der kunne bidrage med en stor<br />
moderne traktor, samt ikke mindst Museumsbanen,<br />
som kørte med særtog og havde åben<br />
remise, og samtidig var meget behjælpelig med<br />
arrangementet. Frilandsmuseet viste sit eget<br />
Lokomobil frem. Desuden kunne vi for første<br />
gang også køre med Atlas dampmaskinen, som<br />
var hjemtaget fra Nysted Savværk, for et større<br />
publikum. Alle syntes, det var en god idé med et<br />
sådant træf og ville meget gerne komme.<br />
For at vi kunne få de store blokvogne med<br />
damptraktorerne frem til Frilandsmuseet, måtte<br />
Fra Damp til Diesel<br />
af Leif ”Salle” Nielsen, forvalter<br />
1
vi skrive til beboerne på Bangshavevej, om de<br />
ville lade være med at parkere deres biler på<br />
vejen, når transporterne skulle foregå frem og<br />
tilbage fra museet. Det gjorde alle beboerne,<br />
uden at vi havde nogle problemer med det. <strong>Lolland</strong><br />
Kommune var en meget stor hjælp med<br />
græsslåning, lån af toiletvogn , skilte samt andre<br />
mindre opgaver. Campingvogne til overnatning<br />
for englænderne fik vi lov til at låne af personale<br />
på museet samt en nabo til museet, som har en<br />
campingvognsforretning. Mad og drikke til udstillere<br />
og personale sørgede museet for.<br />
Lørdag aften grillede vi for de udstillere som<br />
overnattede i campingvogne. Til denne aften<br />
havde vi fået et vinfirma til at sponsere vinen, og<br />
samtidig havde vinfirmaet givet 5000 kr. til kul til<br />
dampmaskinerne. De første udstillere begyndte<br />
at komme om torsdagen, så vi fik rimelig tid til at<br />
få dem placeret på de pladser, de skulle have.<br />
Vi havde i forvejen lavet en plads, der var sat<br />
tov omkring, hvor damptraktorer og almindelige<br />
traktorer kunne køre rundt på sikker afstand af<br />
de besøgende, stillet telte op samt gjort el klar<br />
til øl, kaffe pølser osv. Op til træffet var vi meget<br />
spændt på, om vejret ville arte sig til det bedste,<br />
da vi ellers kunne få store problemer med om<br />
engen kunne bære de store damptraktorer samt<br />
en Showmans engine – N0 1, som vejer 21 tons.<br />
Heldigvis var vejret med os - det betyder alt for<br />
sådan et arrangement!<br />
1 Fra Damp til Diesel<br />
Om lørdagen da det hele skulle starte op havde<br />
vi nogle nerver på, da vi var meget spændt på<br />
om der var interesse på <strong>Lolland</strong>-Falster for sådan<br />
et arrangement. Men vi havde ikke behøvet<br />
at være nervøse, idet besøgende allerede da vi<br />
skulle åbne lørdag stod i kø for at komme ind.<br />
Der kom 2500 besøgende. Englænderne havde<br />
forvejen kørt rundt i byen med deres damptraktorer<br />
og gjort ophold på torvet for at gøre reklame<br />
for træffet.<br />
Det blev nogle fantastiske dage, hvor damptraktorer<br />
og almindelige traktorer kørte rundt på den<br />
indhegnede plads med besøgende. Her kom<br />
køkulturen på prøve!<br />
De stationære motorer blev startet op en gang<br />
imellem, så man kunne høre, hvordan sådanne<br />
maskiner kunne lyde. At høre disse gamle motorer<br />
køre var der mange der syntes var en ren<br />
fornøjelse. Den gamle vejtromle fra Maribo fra<br />
år 1925 kørte også rundt på pladsen. Der var<br />
forældre der måtte af sted både lørdag og søndag,<br />
da deres børn syntes, at der var så mange<br />
spændende ting at se på både inde på Frilandsmuseet<br />
og ude på engen.<br />
Sådan et arrangement kæver en stor planlægning<br />
og nogle medarbejdere som er engagerede<br />
(det har vi!). Men hele arrangementet havde<br />
ikke kunne lade sig gøre, hvis vi ikke havde haft<br />
frivillige til at hjælpe os med de ting som følger<br />
med i sådan et stort arrangement. Alle de personer<br />
vi spurgte var meget villige til at stille op<br />
- nogle både lørdag og søndag. Museet skylder<br />
alle frivillige, udstillere og personale en stor tak<br />
for indsatsen i hele dampweekenden. Det glædelige<br />
for museet var, at alle syntes det havde<br />
været sjovt at være med.<br />
Museet har efterfølgende besluttet at lave et<br />
damptræf igen i 2009, da alle syntes det havde<br />
været sliddet og bekymringerne værd.
Årets formidling<br />
2008 har budt på mange forskellige formidlingstiltag<br />
og arrangementer. Arrangementer som<br />
museet har fået stor opbakning til, hvis man ser<br />
på antallet af deltagere. Det har været positivt at<br />
se det store publikum, der har interesseret sig<br />
for museets tiltag.<br />
Fra kyst til jagt<br />
Hovedvægten af årets formidling har været i forbindelse<br />
med <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> <strong>Stiftsmuseums</strong><br />
to store særudstillinger ”Kystnær – Menneske<br />
og havet, Kulturhistorie og kunst” og ”Jagtens<br />
Element”. Her er blevet udarbejdet forskellige<br />
formidlingstilbud til hver af udstillingerne.<br />
I forbindelse med ”Kystnær” udarbejdede museet<br />
i samarbejde med en af kunstnerne et detaljeret<br />
program for institutioner. Dette program<br />
bød på forskellige kystrelaterede aktiviteter, som<br />
var gratis at deltage i. Der var her bl.a. mulighed<br />
for at høre om får og uld og prøve at karte, stifte<br />
bekendtskab med skibsforlis, høre om pirater<br />
og havets påvirkning af <strong>Lolland</strong> og Falster samt<br />
studere bølgerne i sandrillemaskinen, der var<br />
en del af udstillingen.<br />
Falkoner Jack Kjærulff-Olsen med en af sine falke<br />
Under udstilling nr. to ”Jagtens Element” var<br />
aktivitetskonceptet anderledes. Her havde vi<br />
fra museets side valgt at lave enkeltstående arrangementer,<br />
der henvendte sig til et bredere<br />
publikum. Her har der været arrangeret jagtmiddag,<br />
jagtgudstjeneste, foredrag samt forskellige<br />
jagtrelaterede familieaktiviteter i børnenes<br />
efterårsferie. Alle arrangementerne, der har<br />
været afholdt i forbindelse med ”Jagtens Element”,<br />
har været en stor succes. Men især de<br />
arrangementer der blev afholdt i efterårsferien<br />
var rene tilløbsstykker. Her var der aktiviteter tre<br />
af dagene, og de foregik alle sammen på Frilandsmuseet.<br />
Ved det første arrangement kunne de mange<br />
fremmødte møde schweisshundeføreren Lars<br />
Knudsen og hans to hunde Siw og Babett. Lars<br />
Knudsen demonstrerede hundenes kunnen,<br />
hvordan han træner med dem og fortalte om<br />
erhvervet og det udstyr schweisshundeførerne<br />
anvender.<br />
Det andet arrangement bød på en vaskeægte<br />
falkoner og hans fugle. Under arrangementet<br />
lavede falkoner Jack Kjærulff-Olsen opvisning<br />
med sine falke, og den store mængde af fremmødte<br />
mennesker kunne nyde synes af den<br />
fantastiske opvisning med fugle flyvende rundt<br />
omkring hovedet.<br />
Det sidste arrangement var for de aktive. Her<br />
bød to medlemmer fra middelaldergruppen<br />
Sankt Jørgens Brødrene velkommen til en dag<br />
med bueskydning. Her deltog alle aldre, og de<br />
dragtklædte bueskytter var et festligt indslag.<br />
Hovedparten af de arrangementer, der har været<br />
gennemført i forbindelse med de to særudstillinger,<br />
har inddraget borgere og personer udenfor<br />
museumsverdenen. De har enten ageret som<br />
hovedaktører eller har samarbejdet med museets<br />
faglige personale. Museet har i alle tilfælde<br />
været en del af arrangementerne.<br />
Sommerferiearrangementer<br />
Igen i år har museet tilbudt sommerferiearrangementer<br />
på Frilandsmuseet. Arrangementerne<br />
har alle været godt besøgt, og børn og barnlige<br />
sjæle har været meget interesserede i de forskellige<br />
tiltag.<br />
Museet har i år tilbudt så forskellige ting som<br />
smørkærning, fremstilling af ost, gamle lege,<br />
gættekonkurrence, karte og spinde uld samt<br />
fremstilling af kludedukker. De fremmødte har<br />
deltaget interesseret i arrangementerne, og<br />
nogle er vendt tilbage flere gange.<br />
Årets formidling<br />
af Anne-Lotte Sjørup Mathiesen, formidlingsinsp., cand. mag.<br />
1
1<br />
af Merete Klitgaard Andersen, mentor<br />
Partnerskabsaftale og mentorordning<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum indgik i april måned<br />
en partnerskabsaftale med Jobcenter <strong>Lolland</strong><br />
med henblik på at opbygge et formaliseret<br />
samarbejde omkring udviklingen af virksomhedspraktikforløb.<br />
I forbindelse med etableringen af de nye Jobcentre,<br />
har man introduceret mulighed for tilskud til<br />
oprettelse af mentorordning på arbejdspladsen,<br />
for at støtte op omkring iværksættelse og afvikling<br />
af virksomhedspraktikker og indkøring<br />
af nye medarbejdere på arbejdspladserne. I<br />
praksis er målene at fastholde medarbejdere<br />
på arbejdsmarkedet, at forebygge at potentielle<br />
medarbejdere udelukkes fra arbejdsmarkedet<br />
og at sikre praktikanter en hensigtsmæssig integrering<br />
på arbejdspladsen.<br />
For museets vedkommende indebærer oprettelsen<br />
af en mentorstilling, at der nu er afsat et<br />
antal timer knyttet til én person til varetagelse af<br />
den faste kontakt til praktikanterne, til mødevirksomhed<br />
med Jobcenterets konsulenter samt det<br />
medfølgende kontorarbejde (udfyldning af timesedler<br />
og afrapportering). I alt lyder det afsatte<br />
timetal på max. 2 ½ ugentlig time pr. praktikant,<br />
fordelt på 2 timer til samtaler / møder med praktikanten<br />
og ½ time til administration.<br />
Museet har fra tidligere tradition for at stille pladser<br />
til rådighed til aktiveringsforløb og arbejdsprøvninger,<br />
men har administreret disse forløb<br />
ved hjælp af timer taget fra personalets almindelige<br />
arbejdstid – en praksis, der ind imellem<br />
har givet belastninger i den daglige drift.<br />
Muligheden for at knytte en fast medarbejder<br />
til opgaven ville derfor fra museets synspunkt<br />
betyde en betydelig hjælp til administrationen.<br />
For Jobcenter <strong>Lolland</strong>s vedkommende ønskede<br />
man gennem indførelsen af mentorordningen at<br />
sikre en mere målrettet og fast styring af forløbene.<br />
Jobpraktikken skulle så vidt muligt tilrettelægges<br />
som et ordinært job. Museet skulle<br />
fremstille et præsentationsmateriale til kommunens<br />
jobklubber, som fortalte om de forskellige<br />
Partnerskabsaftale og mentorordning<br />
arbejdsområder, det er muligt at blive tilknyttet<br />
som praktikant. Ud fra dette kan ansøger henvende<br />
sig til museet og bede om en samtale<br />
med henblik på at søge praktikforløb indenfor et<br />
nærmere præciseret område.<br />
Forretningsgangen er så, at mentor sammen<br />
med ansvarshavende for det ønskede område<br />
efterfølgende vurderer, om der er en ledig<br />
plads, og i bekræftende fald giver ansøger og<br />
Jobcenter besked om, at praktikken kan starte.<br />
Jobcenter og praktikant modtager desuden en<br />
”jobbeskrivelse”, der orienterer om mulige arbejdsopgaver,<br />
arbejdstid og sted.<br />
Efter gældende regler kan museet indskrive 4<br />
– 5 praktikanter ad gangen (antallet fastsættes<br />
i forhold til antallet af fastansatte medarbejdere<br />
som 1/5). Praktikperioden fastsættes for det<br />
meste til 3 måneder, hvorefter mentor og ordningens<br />
konsulent i Jobcenteret sammen evaluerer<br />
forløbet og vurderer, om praktikanten vil<br />
kunne profitere ved en forlængelse af forløbet<br />
til max. 3 måneder mere eller har mere ud af<br />
et ”jobskifte”. Ved afslutningen af det samlede<br />
praktikophold sender mentor en rapport om forløbet<br />
til jobcentret.<br />
På <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum har vi til dags<br />
dato haft 6 praktikanter under mentorordningen.<br />
Starten forløb lidt tøvende. Dels tog det tid, inden<br />
ordningen blev kendt ude i <strong>Lolland</strong> Kommunes<br />
jobklubber, og dels tog vi afsæt ved ferieperiodens<br />
start, hvor mange afdelinger kørte på lavt<br />
blus. Som joker i spillet optrådte også den indtil<br />
sensommeren herskende høje beskæftigelse.<br />
Ordningen var fra starten målrettet jobsøgningskategoriernes<br />
matchgruppe 1 og 2 med<br />
yderligere mulighed for at omfatte gruppe 3 i<br />
forbindelse med arbejdsprøvninger til fleksjob.<br />
Princippet var for de to første grupper, at praktikken<br />
skulle fungere som en hurtig overgang til<br />
fast job. Men som situationen nu tegnede sig,<br />
kunne jobsøgeren i de fleste tilfælde springe
over praktikken og direkte i job. Og det må jo<br />
betegnes som positivt, men gav ingen praktikanter.<br />
For fleksgruppens vedkommende viste det sig<br />
derimod, at mulighederne for at tilpasse opgaver<br />
og jobs i museets regi var specielt gode.<br />
Først og fremmest omfatter museet i forhold til<br />
andre virksomheder en stor vifte af forskellige<br />
arbejdsområder og mulighederne for at skifte<br />
mellem opgaver og arbejdstempo i dagens løb<br />
eller i perioder er også generelt til stede. Museumsarbejdet<br />
fordrer en god portion af omstillingsparathed<br />
og kreativitet, men ikke nødvendigvis<br />
stabile kræfter.<br />
Der er ikke tvivl om, at netop dette forhold har<br />
gjort museet til et eftertragtet sted for en stor<br />
gruppe arbejdsinteresserede og motiverede<br />
praktiksøgende, der i perioder har problemer<br />
med at leve op til ordinære arbejdsmarkedskrav,<br />
men som gerne vil finde sig et afvekslende og<br />
udfordrende job.<br />
Set fra museets synsvinkel rummer denne<br />
gruppe virkelig gode emner til supplering af<br />
medarbejderstaben, når der opstår behov for<br />
arbejdskraft.<br />
Hermed være ikke sagt, at museet har plads til<br />
alle – kvalifikationer der matcher arbejdsområdernes<br />
behov er væsentlige, men meget betydningsfuldt<br />
er især den grundlæggende interesse<br />
for museets verden. Den viser sig både i grundighed,<br />
omhu og tålmodighed i håndteringen af<br />
samlingen, dens bygninger og grønne områder<br />
og interesse og åbenhed i betjening af besøgende<br />
og formidling.<br />
Nu går der sjældent en uge uden vi får henvendelser<br />
fra praktiksøgende, sagsbehandlere eller<br />
jobklubber, der vil forhøre sig om mulighederne<br />
for at komme i praktik på museet.<br />
Mange har set vores præsentationsmateriale,<br />
men en del kommer også, fordi de har hørt os<br />
omtale – og vi har åbenbart en fin omtale i vide<br />
kredse, for vi bliver jævnligt kontaktet fra hele<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster og det sydlige Sjælland. Vi bliver<br />
ligeledes spurgt, om det er muligt for mindre<br />
grupper af jobsøgende eller medarbejdere<br />
i Jobcentre og Jobklubber at komme på besøg<br />
og høre om vore tilbud.<br />
En af de klare fordele ved mentorordningen er, at<br />
vi nu har ressourcer til at modtage disse besøg<br />
og også efterhånden har fået udarbejdet så fast<br />
en strategi omkring vores virksomhedspraktik,<br />
at vi både kan præsentere vores virksomhed,<br />
og konstruktivt kan informere om praktikker og<br />
mentorarbejde.<br />
Ofte modtager vi i tilgift tilbagemeldinger lydende<br />
på stor tilfredshed med disse besøg og<br />
kan da også glæde os over at se de besøgende<br />
vende tilbage ved senere lejlighed.<br />
I dagligdagen fungerer vores mentorordning<br />
gennem ugentlige samtaler mellem praktikant<br />
og mentor. Fra praktikkens start sørger mentor<br />
for, at praktikanten bliver introduceret til medarbejdere<br />
og arbejdsplads, ligesom mentor træffer<br />
aftale med den afdeling, praktikanten tilknyttes,<br />
om hvilke arbejdsopgaver, vedkommende skal<br />
have.<br />
Undervejs i forløbet justeres forløbet efter behov<br />
ved at mentor og praktikant sammen taler<br />
om, hvilke muligheder, der kan knyttes til forløbet.<br />
Det er væsentligt, at mentor inddrager<br />
den enkelte praktikant, således at arbejdet ikke<br />
fremstår som ”en fast pakke”, mentor arrangerer<br />
og som alle køres igennem, men et forløb,<br />
som vedkommende selv kan påvirke gennem<br />
sin egen indsats, f.eks. ved at tale med de rigtige<br />
personer på arbejdspladsen eller tilegne sig<br />
færdigheder, der er forudsætning for at deltage i<br />
bestemte opgaver.<br />
Det drejer sig med andre ord om i ordets egentlige<br />
forstand at vedkommende oplever sig som<br />
medarbejder. Mentor er ikke arbejdsgiver, men<br />
en vejleder, der åbner øjnene for de muligheder,<br />
rettigheder og pligter, en medarbejder har. En<br />
hjælp(er) til selvhjælp.<br />
Mentorordningen har i sin indkøringsperiode<br />
vist sig på mange områder at være et aktiv for<br />
museet.<br />
Den har dels skabt grunden til et godt netværk,<br />
der underbygger samarbejdet mellem Kommunens<br />
Jobcenter og museet, dels har den medvirket<br />
til at give virksomhedspraktik-ordningen<br />
faste rammer og timetal, der sikrer gennemarbejdede<br />
praktikophold, med nyttig læring tilpasset<br />
den enkeltes muligheder og behov og endelig<br />
gennem samarbejde og opfølgning giver<br />
praktikanten en styrket mulighed for at skabe<br />
sig en fast plads på arbejdsmarkedet.<br />
Partnerskabsaftale og mentorordning<br />
1
1<br />
af Katha Qvist, etnologistuderende<br />
Afviklingen af Museet Saxtorp<br />
Trappen op til de mange fine genstande fra Sakskøbing og omegn<br />
I august 2008 lukkede museumsforeningen Saxtorp<br />
i Sakskøbing<br />
Museet Saxtorp var nødt til at lukke på grund<br />
af manglende tilgang i bestyrelsen samt et dalende<br />
besøgstal efter flytningen til den gamle<br />
sukkerfabrik i Sakskøbing. Man havde ellers<br />
på forholdsvis kort tid samlet mange gode genstande<br />
sammen, hovedsageligt fra 1900-tallet.<br />
Der var høstmaskiner, tækkeudstyr og mange<br />
andre håndværksredskaber. Kaffemøller, vægte<br />
og skrivemaskiner, samt en skolestue, legetøj,<br />
køkkenudstyr, stuer og soveværelsesmøblementer.<br />
Efter bestyrelsens beslutning om en lukning,<br />
blev der til hjælp med afviklingen af museet i<br />
november 2007 søgt midler til konsulentbistand<br />
fra <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum og Guldborgsund<br />
Museum hos Guldborgsund Kommune.<br />
Fra <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum indgik museumschef<br />
Ulla Schaltz som konsulent, og fra<br />
Guldborgsund Museum undertegnede i arbej-<br />
Afviklingen af Museet Saxtorp<br />
det med planlægningen og afviklingen.<br />
Bestyrelsen søgte primært konsulentbistand<br />
fra de to museer, for at afviklingen af Saxtorp<br />
kunne ske på en sober og korrekt måde. Man<br />
ønskede, at afviklingen skulle foregå professionelt,<br />
af respekt for såvel genstandene og deres<br />
kulturhistoriske værdi, som for de personer, der<br />
havde indleveret genstande i ønsket om, at de<br />
skulle bevares for eftertiden.<br />
Der aftaltes i begyndelsen af samarbejdet en<br />
slagplan for fremgangsmåden. Det første skridt<br />
var at annoncere i de lokale aviser for at tilbyde<br />
tilbagelevering til de givere, der ikke måtte<br />
ønske, at de genstande, de havde indleveret,<br />
skulle gå til andre museer. Derefter skulle genstandene<br />
så vidt muligt videreformidles til museer<br />
og andre institutioner, der formidler kulturhistorie.<br />
For at sikre genstandene den bedste<br />
bevaring og formidling på sigt, havde de statsanerkendte<br />
museer første prioritet. For at tilgodese<br />
genstandenes lokale tilknytning var ønsket<br />
desuden at <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum
Kaffemøllerne blev desværre ikke afsat<br />
og Guldborgsund Museum først og fremmest<br />
skulle tage de genstande hjem, som de havde<br />
interesse i. Repræsentanter for de forskellige<br />
faggrupper fra de to museer var i flere omgange<br />
på besøg i lokalerne i den gamle sukkerfabrik,<br />
hvor museet havde til huse de sidste år, og udså<br />
sig genstande til deres samlinger og til formidlingsformål.<br />
Herefter blev de øvrige genstande tilbudt og givet<br />
til forskellige museer i hele Danmark, lige fra<br />
Fotomuseet i Herning til Østsjællands Museum,<br />
ligesom der blev annonceret på Organisationen<br />
Danske Museers hjemmeside, for at give alle<br />
museer mulighed for at byde ind.<br />
Desværre står stort set alle museer med det<br />
samme problem; de har allerede de fleste af de<br />
typer genstande, som Saxtorp kunne tilbyde,<br />
repræsenteret i deres samlinger, og har i øvrigt<br />
heller ikke plads og ressourcer til at tage<br />
mere ind. Derfor blev en del genstande, efter<br />
at være blevet tilbudt til samlingerne, givet til<br />
formidlingsaktiviteter på både museer og andre<br />
typer samlinger. Frilandsmuseet i Brede, som<br />
hører under Nationalmuseet fik f.eks. mange<br />
genstande – lige fra redskaber og lamper til<br />
filmblade. Et eksempel på en anden type af<br />
samlinger, som også hjemtog genstande er det<br />
lokale Elisabethsminde på <strong>Lolland</strong>, bevarings-<br />
og besøgscenter for gamle danske husdyrracer.<br />
Derudover blev en del genstande givet til<br />
de lokale teatre, Nørregadeteatret i Maribo og<br />
Egnsteatret Masken i Nykøbing, til brug som kostumer<br />
og rekvisitter.<br />
Desværre kunne det ikke undgås, at der til sidst<br />
stadig var genstande, som ikke var blevet afsat.<br />
Lokalerne skulle og måtte ryddes, huslejekontrakten<br />
var opsagt til d. 1. august. Da Museet<br />
Saxtorp ikke var et statsanerkendt museum, var<br />
det heller ikke underlagt de samme regler som<br />
disse i forbindelse med afvikling. For eksempel<br />
forpligtelsen til destruktion af genstande, der<br />
ønskes bortskaffet. Derfor forelå muligheden for<br />
salg af de genstande, der ikke kunne videreformidles<br />
til andre museer.<br />
Resultatet blev, at en større antikhandler fra<br />
Sjælland midt i juli hentede hvad der var tilbage,<br />
efter at andre muligheder var udtømte. Mod at<br />
han fik, hvad han mente at kunne sælge, lagde<br />
han med sine flyttefolk muskelkræfterne til, og<br />
fik på en enkelt dag ryddet Saxtorp for de resterende<br />
genstande.<br />
Den ene af de tunge arrestlåger fra Sakskøbing Arrest<br />
bæres ud og køres til Victor Kolbyes Vej<br />
Sådan blev altså slutningen for et ungt museum<br />
med gode gamle genstande og en bestyrelse,<br />
der har lagt mange frivillige kræfter i arbejdet<br />
med at skabe et lokalhistorisk museum for<br />
Sakskøbing og omegn.<br />
Afviklingen af Museet Saxtorp<br />
1
0<br />
af Anne-Lotte Sjørup Mathiesen, formidlingsinsp., cand. mag.<br />
To udstillinger<br />
- samme koncept<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftemuseum har i løbet af<br />
2008 haft to særudstillinger i Museumsbygningen<br />
på Banegårdspladsen. Udstillingerne er<br />
kommet i stand ved, at en projektgruppe bestående<br />
af borgere, kunstnere og ikke-kunstnere<br />
og forskellige fagfolk i samarbejde med museet<br />
har udarbejdet konceptet for de to udstillinger.<br />
Udstillingernes formål har været, at de skulle<br />
nytænke formidlingen af den lokale kulturarv.<br />
Dette skulle gøres ved, at museet samarbejdede<br />
med nye og anderledes samarbejdspartnere<br />
samt satte stor fokus på borgerinddragelse.<br />
Selvom de to udstillinger har været meget<br />
forskellige, er de fremstillet ud fra de samme<br />
koncepter. Selve udstillingerne er crossover-udstillinger,<br />
der med hver sit tema blander kulturhistorie<br />
og kunst. I begge tilfælde har der været<br />
tilknyttet ni danske og udenlandske kunstnere til<br />
projekterne. Der har overvejende været forskellige<br />
kunstnere til de to udstillinger, men enkelte<br />
har været gengangere.<br />
I forbindelse med opsætningen og planlægningen<br />
af de to udstillinger har museets personale<br />
arbejdet tæt sammen med kunstnerne. Størstedelen<br />
af kunstnerne var selv med til at hænge<br />
deres værker op, så de var i harmoni med det<br />
kulturhistoriske.<br />
Det har været muligt at lave de to udstillinger,<br />
da Region Sjælland har støttet projektet økonomisk.<br />
”Kystnær – Mennesket og havet, kulturhistorie<br />
og kunst”<br />
1. marts åbnede udstillingen ”Kystnær – Mennesket<br />
og havet, kulturhistorie og kunst” i museets<br />
nye udstillingssal i Museumsbygningen.<br />
Udstillingen viste ved hjælp af kulturhistoriske<br />
genstande, arkæologiske fund og dykkerfund,<br />
film og informative plancher, hvordan kysterne<br />
har haft utrolig stor indflydelse på livet, naturen<br />
og menneskene langs kysterne på <strong>Lolland</strong> og<br />
Falster gennem historien. Udstillingens kulturhistoriske<br />
del spændte over emner fra de første<br />
To udstillinger - samme koncept<br />
rensdyrjægere, der kom til landet mellem år<br />
13.000 og 12.000 f.Kr., til stormfloden i 1872<br />
over dyrelivet langs kysterne til nyere tiders inddæmninger.<br />
Derudover var der lavet små stemningshjørner,<br />
der bl.a. viste en havbund med<br />
vraggenstande fra 2. Verdenskrig, et udsnit af<br />
en strand med fugle, et stort rød og hvidstribet<br />
fyrtårn samt et rum for børn og barnlige sjæle,<br />
hvor der var mulighed for at tegne og male ting<br />
fra ustillingen.<br />
I 1936 blev der på Fejø fundet et menneskekranium og<br />
spredte udskyllede menneskeknogler i strandkanten.<br />
Omkring skelettets fod var rester af en sko, som er<br />
dateret til ca. 1500 e.Kr. Knoglerne er genbegravet tæt<br />
ved fundstedet, mens skoen findes på <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum. Skelettet der ses i udstillingen er af<br />
samme alder som det, der blev fundet på Fejø. Sammen<br />
med den rigtige sko leder scenen tankerne hen på den<br />
dag i 1936, da genstandene blev fundet - Kystnær. Foto:<br />
Thor Holmboe<br />
De kunstneriske indslag var udarbejdet af ni forskellige<br />
danske og tyske kunstnere, der i form af<br />
fotografier, malerier, skulpturer og installationskunst<br />
viste kunstnernes opfattelse af begrebet<br />
kystnært. I udstillingen havde de besøgende<br />
mulighed for at stifte bekendtskab med kunstnerne<br />
Zuzana Hlinákova, Susan Walke, Peter<br />
Nagel, Ole Holm, Kit Kjærbye, Stig Weye, Ole<br />
Bjørn Petersen, Erwin Doose og Niels Vollertsen.<br />
Blandingen af kulturhistorien og kunsten gav<br />
den besøgende mange input til selv at danne<br />
sig en mening om, hvad og hvordan livet ved<br />
kysterne har været og er den dag i dag.<br />
I forbindelse med udstillingen havde museet i
samarbejde med en af kunstnerne udarbejdet<br />
et detaljeret aktivitetsprogram for institutioner.<br />
Programmet var delt op i forskellige temaer,<br />
der skiftede i løbet af udstillingsperioden, så<br />
der hele tiden var noget nyt for institutionerne<br />
at prøve.<br />
Havbund med vragrester fra 2. verdenskrig – Kystnær.<br />
Foto: Thor Holmboe<br />
”Jagtens Element”<br />
D. 3. oktober åbnede den anden af de to crossover-udstillinger<br />
under titlen ”Jagtens Element”.<br />
Udstillingens kulturhistoriske side giver et view<br />
over jagten, dens principper og udvikling gennem<br />
historien. Her er der mulighed for at stifte<br />
bekendtskab med landets første jægere, parforcejagtsystemet,<br />
krybskytteri, jagthunden,<br />
jagtrettigheder, arkæologiske og historiske artefakter<br />
og meget andet. Plancherne overfor de<br />
kulturhistoriske genstande giver den besøgende<br />
et helhedsindtryk af jagten gennem historien.<br />
Skovbund med fasanpar - Jagtens Element. Foto: Anne-<br />
Lotte Sjørup Mathiesen<br />
Der er denne gang også lavet små nicher, den<br />
besøgende kan udforske. Denne gang er der<br />
mulighed for at gå på opdagelse i klippehulen,<br />
hvor stenaldermennesker har malet hulemalerier<br />
med jagtscener, dyr og mennesker, i nogle<br />
tilfælde for mere end 32.000 år siden. Børnerummet<br />
har også fungeret som tegnerum i for-<br />
bindelse med denne udstilling. I dette tilfælde<br />
har rummet også været et hit med forskellige<br />
”nye” hulemalerier.<br />
Blandet med det kulturhistoriske findes værker<br />
udarbejdet af ni danske og tyske kunstnere. De<br />
er alle kommet med værker, der på hver deres<br />
måde fortæller om kunstnerens forståelse af begrebet<br />
jagtens element.<br />
Værkerne består af malerier, installationskunst,<br />
fotografier og skulpturer.<br />
De deltagende kunstnere er Susan Walke,<br />
Angela Siegmund, Poul Janus Ipsen, Herold<br />
G. Kristensen, Hans Christian Rylander, Peter<br />
Severin, Ole Holm, Kit Kjærbye og Karen Land<br />
Hansen.<br />
Værk af Karen Land Hansen - Jagtens Element. Foto:<br />
Anne-Lotte Sjørup Mathiesen<br />
I forbindelse med denne udstilling var konceptet<br />
for arrangementer anderledes. I stedet for de<br />
månedlange temaer valgte vi at lave flere større<br />
arrangementer der kun varede en enkelt dag og<br />
som tiltrak et bredere publikum.<br />
Der har bl.a. været jagtgudstjeneste, jagtmiddag<br />
samt forskellige familiearrangementer i efterårsferien,<br />
der har budt på falkoner, bueskydning og<br />
fremvisning af schweisshunde-arbejde.<br />
Jagtavisen<br />
En del af udstillingen ”Jagtens Element” var at<br />
få udarbejdet en avis om udstillingen, om jagt<br />
og ikke mindst om de ni kunstnere.<br />
Museet havde imidlertid lidt vanskeligt ved at få<br />
samlet materialet ind fra kunstnerne, men det<br />
lykkedes til sidst at få fremstillet avisen.<br />
Avisen har været populær blandt udstillingens<br />
gæster, da den giver dem mulighed for at tænke<br />
videre over udstillingen, når museet er forladt.<br />
To udstillinger - samme koncept<br />
1
af Thit Birk Petersen, arkæologistuderende<br />
Stræderne i Nakskov<br />
- en anderledes udgravning<br />
Markering af kulturarvsarealet i Nakskov fra www.dkconline.dk<br />
Når man nævner arkæologi og udgravninger,<br />
forestiller de fleste sig, at arkæologen står på en<br />
mark i høj sol, og med lærken hængende over<br />
sig. Der er huskonstruktioner i form af stolpehuller,<br />
og der dukker keramikskår op af gruberne<br />
og eventuelt en gravplads med fine gravgaver.<br />
Der er tid til at fordybe sig i fundene.<br />
Sådan er det så langt fra altid. Udgravninger på<br />
marker er ikke et sjældent syn, men der findes<br />
også andre former for arkæologiske udgravninger.<br />
I vores byer og købstæder findes der uanede<br />
mængder af levn fra fortiden, der ligger og lurer<br />
lige under asfalten. En byudgravning kræver<br />
en anderledes tilgang til materialet end fladeudgravningen<br />
på marken. En sådan undersøgelse<br />
er sjældent på museets præmisser, men dikteret<br />
af hvad der har forårsaget udgravningen. I<br />
Stræderne i Nakskov<br />
dette tilfælde nedlæggelse af nye vandrør samt<br />
ny belægning på vejene.<br />
I perioden 25.07.2008 til 24.11.2008 udførte <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum en udgravning, som<br />
foregik i 4 af de gamle stræder i Nakskov, nemlig<br />
Bibrostræde, Tolderenstræde, Kongens Tofte<br />
og Kattesundet. De tre førstnævnte stræder var<br />
tidligere vigtige i forbindelse med transport af<br />
varer til og fra havnen og torvet, mens Kattesundet<br />
formentlig løb parallelt med befæstningen.<br />
Nakskov nævnes første gang som købstad i Valdemars<br />
Jordebog som ”Nacascogh” i 1280. På<br />
grund af byens fugtige opland og en beliggenhed,<br />
der var fordelagtig både i forhold til fiskeri,<br />
skibsbyggeri og handel med de nordtyske byer,<br />
var Nakskov i middelalderen en vigtig by. Alle-
ede i middelalderen strakte bebyggelsen sig<br />
fra den gamle bykerne omkring kirken ned mod<br />
fjorden omkring Bibrostræde. Havnen var oprindeligt<br />
yderst primitiv og bestod kun af en simpel<br />
skibsbro. Christian III’s voldanlæg fulgte det nuværende<br />
Kattesundet og Hollændergade.<br />
Der var derfor stor sandsynlighed for, at man<br />
ved udgravningen kunne iagttage vejlag fra<br />
middelalder og renæssance samt den gamle<br />
befæstning.<br />
Måden, hvorpå udgravningen foregik, var meget<br />
anderledes end bygravninger normalt, idet<br />
der blev brugt en ny metode til at lægge vandrør,<br />
der gør, at man kan undgå at grave hele<br />
vejen op og kun behøver at grave ned, der hvor<br />
vandledningen skal sluttes til husene. Dette<br />
sparer en masse tid og penge. Metoden hedder<br />
at cracke, idet man skyder den nye plasticvandslange<br />
igennem det gamle vandrør og<br />
samtidig knuser det gamle jernrør. Dette er en<br />
for de arkæologiske forekomster meget bevarende<br />
metode, da det er minimalt, hvor meget<br />
kulturarv, der berøres. Det var ikke museet, der<br />
tilrettelagde, hvordan gravningen skulle foregå,<br />
da det på forhånd var bestemt af, hvor vandledningen<br />
skulle sluttes til husene. Museet har<br />
blot været til stede og gennemgået alle huller og<br />
tegnet samt registreret profiler, hvor disse fremkom.<br />
Det var derfor kun et smugkig i, hvad der<br />
gemmer sig i Stræderne.<br />
Der blev kun gravet ned i 1,20 m dybde, og det<br />
var tydeligt, at kulturlagene fortsatte langt under<br />
dette niveau. Vi kom derfor ikke ned i de middelalderlige<br />
lag, men tidligst ned i 1500-tallet.<br />
Udgravningen var også speciel, idet den foregik<br />
i fire forskellige gader, som alle viste sig at være<br />
meget forskellige i forhold til, hvad de kunne<br />
frembringe af information.<br />
Keramikskår med kohornsbemaling<br />
Foto: Thit Birk Petersen<br />
Genstandsfund var ikke det, der prægede udgravningen.<br />
Fortrinsvis fremkom genstande<br />
i profilerne, eller som løsfund i jordbunkerne,<br />
hovedsageligt keramik og knogler. Der fremkom<br />
flere stykker af keramik med kohornsbemaling,<br />
som er meget karakteristisk for 1600-tallet, og<br />
selvfølgelig stjertpotteskår, som også er meget<br />
almindelige i perioden.<br />
Selvom udgravningen ikke var på museets<br />
præmisser, fremkom der mange interessante<br />
oplysninger om Nakskov, og nogle af de ting<br />
skal der i det følgende kigges nærmere på. Der<br />
fremkom vejlag og affaldslag i mange profiler,<br />
som det også var forventet. Disse lag kunne bestå<br />
af meget forskelligt materiale. Ofte var der<br />
tale om et forholdsvis tykt lag sortbrun jord med<br />
keramikfragmenter, nøddeskaller, træ og knogler,<br />
altså et regulært affaldslag, som formentlig<br />
afspejler brugen af vejen, hvor der gennem tiden<br />
er blevet tabt diverse ting, smidt skår og<br />
madaffald ud, som senere er blevet trampet ned<br />
i jorden. Ofte var der ovenpå et af de sorte lag<br />
et lidt tyndere ler- eller sandlag, som formentlig<br />
er rester af en brolægning, som senere er taget<br />
op. Der fandtes dog også andre former for vejbelægning.<br />
I Tolderenstræde fremkom der for<br />
eksempel et helt lag af træ ned mod havnen.<br />
Træet er lagt ud for at stabilisere en våd undergrund,<br />
så det var muligt at komme helt ned til<br />
havnen med vogne og varer.<br />
Profil 1 Tolderenstræde, bemærk de meget lige vejlag<br />
Foto: Thit Birk Petersen<br />
Imellem Tolderenstræde og Havnegade blev der<br />
gravet et ekstra hul. I dette fremkom rester af et<br />
bolværk, og dette er et tydeligt tegn på, at man<br />
har forstærket kysten ned mod havnen ikke kun<br />
for at stoppe oversvømmelser, men også for at<br />
lette af- og pålæsning af gods på skibene. Det er<br />
et forholdsvis primitivt bolværk, og det er muligt,<br />
at det stammer fra den havn, der eksisterede<br />
Stræderne i Nakskov
før man udvidede og forbedrede havnen. Der er<br />
taget et stykke træ ud til datering ved dendrokronologi,<br />
som vil give os et klart bud på, hvor<br />
langt tilbage i tid, vi kom. Bolværket lå nemlig i<br />
niveau med et af de nederste lag fra profilen i<br />
Tolderenstræde – det nederste trælag, og det<br />
kunne være interessant at se, hvor gammelt det<br />
var.<br />
Ud fra de lag, der fremkom i Tolderenstræde, er<br />
det muligt at konkludere, at denne gade har været<br />
vigtig, dels pga. den udlagte træbelægning,<br />
dels på grund af de mange vejlag.<br />
Ifølge skriftlige kilder blev Nakskov i 1420 og<br />
1528 ramt af voldsomme brande, der ødelagde<br />
store dele af byen. I Bibrostræde stødte vi på to<br />
meget markante brandlag, og det er muligt at<br />
disse lag kan dateres til et af årstallene. Ifølge<br />
keramikdateringerne vil det højest sandsynligt<br />
være 1528. Vi har taget prøver af trækullet og<br />
sendt dem til datering. Det er også muligt, at<br />
brandlagene stammer fra en lokal brand af et<br />
tidligere hus, der lå på matriklen, idet der er et<br />
lag, som består af brændt lerklining. Det er derfor<br />
ikke sikkert, at brandlagene stammer fra en<br />
af de store brande, men det kan dateringerne<br />
give et fingerpeg om.<br />
Kongens Tofte er en meget smal gade og var<br />
derfor meget forstyrret af tidligere nedgravninger.<br />
Der fremkom dog et interessant fund, nemlig<br />
en lerfyldt brønd. Den var placeret ude midt<br />
i vejen og ledte derfor tankerne hen på, at den<br />
må have ligget der, før vejen blev etableret. Det<br />
var desværre ikke muligt at få noget materiale,<br />
der kunne bruges til datering af brønden, og en<br />
datering må derfor stå hen i det uvisse. Det er<br />
dog muligt ud fra navnet ”Kongens Tofte” at kaste<br />
et muligt lys over, hvorfor der skulle være en<br />
brønd der. Tofte betyder gård. At det er Kongens<br />
Tofte gør det mere interessant, idet kongen havde<br />
gårde rundt om i landet, som han boede på,<br />
når han besøgte købstæderne rundt omkring.<br />
Det var også der, kongens foged holdt til, og det<br />
er altså muligt, at dette navn kan spores tilbage<br />
til en sådan gård. Den blev der dog ikke fundet<br />
spor af i denne udgravning, og det er derfor op<br />
til fremtidige udgravere at være opmærksomme<br />
på spor efter denne gård.<br />
Kattesundet var den længste af de fire stræder,<br />
og den vi havde set mest frem til at undersøge,<br />
idet tidligere udgravninger havde givet gode<br />
resultater og vist spor efter befæstningen. Det<br />
Stræderne i Nakskov<br />
er desværre ikke muligt at sige, om vi er stødt<br />
på befæstningen, idet den profil, som så ud til<br />
at have spor efter volden ved senere bearbejdning,<br />
viste sig at bestå af flere lag, der blot ikke<br />
var synlige ved registreringen i felten. Det kan<br />
derfor hverken be- eller afkræftes. Hullerne var<br />
simpelthen for små til, at en så stor struktur kunne<br />
genkendes 100%. Ud for hus nr. 4 fremkom<br />
der en brolægning. Det er muligt, den har været<br />
en del af indgangen til et tidligere hus, for da<br />
der ikke er fundet brolægning i andre lag, er det<br />
ikke sandsynligt, at der er tale om et vejlag. Dog<br />
kan det være rester af en vejbelægning med<br />
brosten, som man blot ikke tog op, da resten<br />
blev pillet op, som nævnt tidligere.<br />
Brolægning ved hus nr. 4 i Kattesundet<br />
Foto: Thit Birk Petersen<br />
Resultaterne fra udgravningen kan forekomme<br />
meget rodede, idet de er observeret i forskellige<br />
stræder og derfor ikke nødvendigvis hænger<br />
sammen. Men de giver alle sammen et varieret<br />
og interessant billede af Nakskov i 16-1700 tallet.<br />
Nakskov har ikke været genstand for mange<br />
arkæologiske undersøgelser, og derfor er hver<br />
enkelt bid af information, vi kan få, en meget<br />
vigtig brik i det puslespil, som danner Nakskovs<br />
historie. Den arkæologiske undersøgelse, der<br />
blev foretaget i efteråret, giver os et klart billede<br />
af, at Nakskov var en vigtig by og bekræfter<br />
derved de skriftlige kilder og de gamle kort over<br />
byen. Der er mange historier at komme efter i<br />
Nakskov, og fremtidige udgravninger vil med<br />
sikkerhed bringe mere viden om livet i den store<br />
købstad.<br />
Litteratur:<br />
Trap, J.P: Danmark, Maribo amt bd. IV,3, femte<br />
udgave 1955, afs. Nakskov<br />
Uldall, Kai: ”Lertøj, stentøj og fayance fra middelalders<br />
begyndelse til ca. 1850” særtryk af<br />
”KERAMIK – kunst- teknik”
Bøgelund – En samling af genstande<br />
fra mere end et århundrede<br />
Bøgelund<br />
Hvis man i dag kører væk fra Maribo i retning<br />
mod Holeby og Rødby ad Rødbyvej, møder<br />
man på adressen Rødbyvej 49, matrikel nr. 43a,<br />
ejendommen Bøgelund. Helt præcist nær Hillested<br />
i området omkring Håred. Denne ejendom<br />
havde i starten af 1900-tallet et jordtilliggende<br />
på 52 td. land. Herudover oplyses det i bogen<br />
”Danske gårde”, at dyreholdet var på 15 malkekøer,<br />
7 stykker ungkvæg og kalve, 6 heste, 2 får<br />
samt 16 fedesvin og 50 smågrise. Det oplyses<br />
yderligere, at man i starten af det 20. århundrede<br />
dyrkede roer, havre og byg samt havde græs<br />
til græsning og staldfoder.<br />
Ejendommen Bøgelund var oprindeligt en fæstegård<br />
i landsbyen Håred, som var under<br />
Grevskabet Knuthenborg. Bøgelunds bygninger<br />
samt indbo blev dog udflyttet til den nuværende<br />
placering i 1805. En tilsvarende udflytning gjorde<br />
sig gældende for den nuværende nabogård<br />
til Bøgelund.<br />
Bøgelund blev dog ikke ved med at være under<br />
Grevskabet Knuthenborg. I 1846 købtes den<br />
fri, og der blev udstedt arvefæste og skøde på<br />
ejendommen. Slægten Kock, som havde fæstet<br />
gården siden 1776, fik ejerskab på ejendommen<br />
og dens indbo. Ligesom i det øvrige landbosamfund<br />
betød landboreformerne og opbruddet med<br />
landsbyfællesskabet en produktionsfremgang<br />
og derved en større velstand for landboerne.<br />
På Bøgelund betød denne fremgang og arven<br />
af ejendommen fra slægtled til slægtled, at man<br />
i 1860 ombyggede ejendommen første gang.<br />
Siden startede man en større modernisering af<br />
Bøgelund fra 1894.<br />
Ejendommen blev i øvrigt fra 1894 overtaget af<br />
den tidligere ejers søn, Mads Peter Emil Rasmussen<br />
Kock kaldet Emil Kock, som var gift<br />
med Martine Marie Frederikke Petersen, kaldet<br />
Marie Kock. Emil var født på ejendommen den<br />
2. oktober 1869. For at parret kunne overtage<br />
gården, måtte de dog, som det var tradition i<br />
landbosamfundet, lave en aftægtskontrakt med<br />
Emils mor, Karen Kirstine Thomasdatter. Karen<br />
havde drevet ejendommen med sønnens hjælp,<br />
siden hun var blevet enke efter faderen Rasmus<br />
Hansen Kocks død i 1880.<br />
Ombygningen forløb ved, at man i år 1900 ombyggede<br />
staldbygningen og bl.a. lagde nyt tag.<br />
Et levn fra ombygningen, som stadig ses den<br />
dag i dag, er vejrhanen på bygningens tag, hvori<br />
der er udformet Emil og Marie Kocks initialer.<br />
1901 byggede man endvidere et landarbejderhus,<br />
der lå ud til Rødbyvej. Heri skulle medhjælperne<br />
på gården bosætte sig. I 1911 byggede<br />
man nyt stuehus og endelig i 1914 fik ejendommen<br />
officielt navnet Bøgelund, som ellers havde<br />
været kaldenavnet hidtil.<br />
Koch-familien<br />
Marie og Emil Kock fik flere børn i deres ægteskab.<br />
De fik sønnerne Rasmus, Erhard og<br />
Thorvald samt døtrene Hilleborg, Ester og Elna.<br />
Rasmus, der var opkaldt efter sin farfar, flyttede<br />
tidligt hjemmefra og var løsarbejder forskellige<br />
steder på Midtlolland. Han døde 1974. Erhard,<br />
som ellers var udset til at arve gården, havde<br />
sukkersyge og fik tuberkulose med døden til følge<br />
i 1935. Endelige var der Thorvald, der som<br />
ung arbejdede som sælger og derved ikke var i<br />
landbruget i en længere periode, indtil han flyt-<br />
Bøgelund<br />
af Anders Peter Koch Hansen, projektmedarbejder, cand. mag.
Vejrhanen<br />
tede til Fyn og arbejdede som medhjælper på<br />
et gods.<br />
Hilleborg den ældste af de tre pigebørn kom<br />
som ung ud at tjene og blev først gift som 51årig<br />
i 1948 med Alfred, hvorefter parret flyttede til<br />
Falster. Den næstældste datter Ester blev gift<br />
i 1928 med en ung mand ved navn Ove, som<br />
tjente samme sted som Ester. Parret fik deres<br />
egen ejendom i Krårup. Den yngste datter Elna<br />
blev aldrig gift og arbejde som ung hos Caspersen<br />
i Maribo som ekspeditrice. Som ældre passede<br />
hun sine forældre i deres alderdom indtil<br />
deres død som henholdsvis 85 og 90 årige. Marie<br />
Kock blev ældst og døde i 1963, hvor Elna<br />
blev boende og arvede ejendommen, mens de<br />
øvrige overlevende børn fik et større pengebeløb.<br />
Elna valgte at bortforpagte Bøgelunds jordtilliggender,<br />
således som de formentligt havde<br />
været, siden Emil ikke mere kunne dyrke dem.<br />
Herudover valgte hun at sælge Landarbejderhuset<br />
på Rødbyvej. Elna boede som enke i huset<br />
sammen med en ældre lejer indtil sin død<br />
i 1997. Da Elna ikke selv havde børn, overgik<br />
ejendommen til hendes andre søskende samt<br />
til disse søskendes børn. Arvingerne havde dog<br />
ikke mulighed for at overtage ejendommen, og<br />
havde heller ikke plads til de mange genstande<br />
i husene på ejendommen. Ejendommen blev<br />
derfor solgt ud af slægten og skulle tømmes<br />
for indbo. Familien fik den idé, at man kunne<br />
spørge Stiftsmuseet i Maribo, om man var interesseret<br />
i at modtage det indbo, man ikke selv<br />
ønskede at beholde.<br />
Daværende museeumschef Thomas W. Lassen<br />
var meget interesseret i at se ejendommen<br />
og indboet, da indretning og indbo i husene på<br />
ejendommen stort set ikke havde ændret sig siden<br />
starten af 1900-tallet, da Elna ikke havde<br />
ønsket ændringer. Bøgelund kunne altså blive<br />
et fantastisk eksempel på en midtlollandsk<br />
slægtsejendom gennem i hvert fald 100 år. Museet<br />
ønskede altså at modtage genstandene fra<br />
Bøgelund. Til at registrere hvor genstandene<br />
havde været placeret i husene samt til at op-<br />
Bøgelund<br />
tegne ejendommens huse blev Ester og Oves<br />
barnebarn Käte ansat på museet.<br />
Käte gennemførte gennem en længere periode<br />
en temmelig gennemgribende grundregistrering<br />
samt optegning af Bøgelund. Dette arbejde<br />
skulle senere bruges til en udstilling om Bøgelund<br />
og dens slægt gennem 100 år. Udstillingen<br />
kunne ses på museet fra 1998 og ca. 3 år frem,<br />
indtil den blev fjernet.<br />
Efter udstillingen endte de mange genstande<br />
og optegnelser fra Bøgelund i papkasser og lignende<br />
rundt omkring på museet uden at have<br />
modtaget museumsnummer. Derved indgik Bøgelund<br />
ikke i museets registrerede samling.<br />
Omkring år 2006 fik museet dog, under foranledning<br />
af den nye museumschef Ulla Schaltz,<br />
mulighed for at få et midlertidigt magasin på Victor<br />
Kolbyes vej i Maribo. På magasinet skulle<br />
alle museets genstande placeres, og dermed<br />
kom Bøgelund også frem i lyset igen. I efteråret<br />
2008 blev historiker Anders Peter Koch Hansen<br />
ansat til sammen med museets arkivar Marianne<br />
Hansen at ordne, fotografere, nedpakke og<br />
Regin-registrere indboet fra Bøgelund.<br />
Registreringen har vist, at der fandtes næsten<br />
500 genstande fra Bøgelund, hvoraf kun en del<br />
var udstillet i Bøgelund-udstillingen. Indboet fra<br />
Bøgelund afspejler ganske fint, hvor forskelligt<br />
indboet på en ejendom kan være, når ejendommen<br />
er blevet drevet af samme slægt i over hundrede<br />
år. Der findes lige fra statuer og malerier<br />
og souvenirs fra rejser til en samling af tapet og<br />
familiens brugsgenstande i husholdningen. Man<br />
må derfor også under den nuværende registrering<br />
stille sig spørgsmålet hvilken relevans genstandene<br />
fra Bøgelund har i den øvrige museale<br />
samling ikke kun lokalt men også nationalt.<br />
Der er ingen tvivl om, at de genstande, som findes<br />
i Bøgelund-samlingen, allerede kunne findes<br />
i museernes samlinger - sikkert også i en<br />
bedre kvalitet. Men ud fra en betragtning om,<br />
at genstande ofte får deres sande identitet, hvis<br />
de er samlet i den sammenhæng de tilhører og<br />
derved kan fortælle Bøgelunds kulturhistorie,<br />
mener jeg, at genstandene fra Bøgelund set<br />
som en samling giver mening. Samlingen kunne<br />
i form af en udstilling bl.a. vise noget om hvordan<br />
man boede, hvilke ting der fandtes på en<br />
ejendom på Midtlolland, samt endelig hvordan<br />
traditionerne og brugen af traditionelle redskaber<br />
er vedblevet helt op i det 19. århundrede.<br />
Endelig er Bøgelunds store relevans for den lollandske<br />
slægt Kock heller ikke uvæsentlig.
Konservering af majstangen<br />
fra Slemminge<br />
Traditionen omkring sommerstænger eller majstænger<br />
kommer antageligt fra Sverige. Den<br />
er kendt tilbage fra ca. 1200, og holdes i hævd<br />
flere steder i Danmark den dag i dag.<br />
Der er kun ganske få historiske majstænger bevaret<br />
i Danmark. Så vidt vides findes der tre, der<br />
alle befinder sig på Museet i Maribo. Derfor var<br />
det oplagt at søge penge i Kulturarvsstyrelsens<br />
ENB-pulje. ENB står for Enestående National<br />
Betydning. Der blev valgt en majstang ud fra<br />
kriteriet, at der skulle være mest mulig originalt<br />
bevaret, samt hvilken, der trængte mest.<br />
Pengene blev bevilget af KUAS i foråret 2008,<br />
og arbejdet med at konservere majstangen blev<br />
påbegyndt samme efterår.<br />
Majstangen før konservering<br />
Tilstanden af majstangen var inden konservering<br />
således, at den ikke uden videre kunne<br />
transporteres. Museet konstruerede derfor en<br />
kasse til transport, så stangen ikke fik yderligere<br />
skader.<br />
Vel ankommet til Bevaringscenter Næstved går<br />
konserveringen af majstangen i gang. Hoved-<br />
indtrykket af genstanden er, at den er meget<br />
snavset, og især tekstildelene er meget nedbrudte.<br />
Der første der sker, er en grundig gennemgang<br />
af genstanden. Alt måles op, og alle skader registreres.<br />
Genstanden fotograferes, og alt beskrives<br />
i ord og billeder.<br />
Båndene der løber rundt øverst tages af. Det<br />
rød/hvide bånd nederst og det blå øverst er ret<br />
nedbrudte. Det gyldne i midten er til gengæld<br />
velbevaret. Der er foretaget en del reparationer<br />
med stofstykker, bændel, lim og søm.<br />
Limen ligner kontaktlim, men kan også være en<br />
animalsk lim. Limen er i dag meget sort og har<br />
misfarvet båndene. Sømmene har afgivet en<br />
del rust.<br />
På den lodrette stang er der også stof. Dette er<br />
et mønstret stykke, der er syet sammen. Øverst<br />
er der sat et smalt lilla bånd til pynt. Stoffet på<br />
stangen er meget nedbrudt. Der er en del misfarvninger.<br />
Der er foretaget reparationer med<br />
lim og søm.<br />
For at kunne yde den bedst mulige konservering,<br />
er det en stor hjælp at vide, om stofferne er<br />
lavet af f.eks. silke, hør eller bomuld. Oplysninger<br />
kan skaffes på flere måder, men den nemmeste<br />
og hurtigste måde er at studere en lille<br />
fiber i mikroskop og så lave en bestemmelse.<br />
Resultatet blev således, at det blå og lilla bånd<br />
er af silke, resten af bomuld. Limen lader sig<br />
ikke bestemme, men den er opløselig i et mildt<br />
opløsningsmiddel.<br />
Efter at alle stofstykkerne er taget af, kan de<br />
rengøres. De fleste af stofbåndene er temmelig<br />
nedbrudte, hvorfor det kræver særlig opmærksomhed<br />
under rengøringen.<br />
Hele renseprocessen sker under tryk. Først<br />
fjernes mest muligt løst snavs. Herefter fjernes<br />
limrester med opløsningsmidler og sug. Rusten<br />
fjernes med midler, der binder metaller til sig.<br />
Dette volder ind i mellem vanskeligheder, da de<br />
farver der bruges til at farve tekstiler med også<br />
indeholder metalforbindelser. Derfor kan rustfjerning<br />
give problemer. Her er det dog kun det<br />
Majstangen fra Slemminge<br />
af Pia Lyngberg-Larsen, konservator, Bevaringscenter Næstved
lå bånd, der virker ustabilt. Båndene vådrenses<br />
under tryk. Herved kommer båndenes klare<br />
og flotte farver frem igen. Især det blå bånd viser<br />
sig at være meget smukt petroleumsfarvet.<br />
Der fjernes lapper og lim på sugebord. Bemærk alle de<br />
sorte pletter. Det er lim.<br />
For at styrke båndene er det nødvendigt at<br />
forstærke dem på bagsiden. Dette sker ved at<br />
sætte et støttestof bagpå. Over alle skader sys<br />
der, med en særlig tråd og en særlig teknik, der<br />
ikke skader originalen. Herved bliver det ikke<br />
originalen, der skal bære sin egen vægt, men<br />
støttestoffet.<br />
Træstativet er malet i en rødbrun farve. Som<br />
resten af genstanden er også denne del meget<br />
snavset. Især på fladerne, der vender opad er<br />
træet ganske tilsmudset. Farvelaget er lidt nedbrudt<br />
og virker livløst og tørt.<br />
Der mangler dele af træstativet, men ikke mere<br />
end man sagtens kan erkende, hvordan konstruktionen<br />
har været, da den var hel.<br />
På den ene møllevinge, nederst, kan man se rester<br />
af en ring tilsvarende den, der ses på øverste<br />
lille mølle. Midtermøllen har sandsynligvis<br />
også haft sådan en ring. Enderne af vingerne<br />
har facon således, at der også har siddet en ring<br />
her.<br />
Afrensning af træstativet. Bemærk hvor tilsmudset<br />
overfladen er.<br />
De bemalede trædele renses, således at den<br />
flotte røde farve kommer til sin ret. Sluttelig be-<br />
Majstangen fra Slemminge<br />
handles trædelene med fernis for at give farvelaget<br />
styrke og liv.<br />
Majstangen er også smykket med en vindfløj<br />
udformet som en rytter til hest og små beslag<br />
som stjerner og flag. Alt udført i malet blik. Metaldelene<br />
er inden konserveringen noget rustne.<br />
Især rytteren er snavset. Metaldelene renses<br />
også for både rust og snavs. Vindfløjen viser<br />
sig at have nogle rigtig fine farver. Metaldelene<br />
tilføres også nyt liv via en fernis.<br />
Alle bånd skal genmonteres. Båndet på den<br />
lodrette stang kan umiddelbart genmonteres.<br />
Båndene sys på og søm udelades.<br />
På møllehjulene er det kun det rød-hvide bånd,<br />
der sidder hvor man må formode, at det skal sidde.<br />
Det gyldne og det petroleumsfarvede bånd<br />
flyttes op på plads, således at de også kommer<br />
til at sidde på møllehjulene.<br />
For at skabe et helhedsindtryk forlænges båndene<br />
på møllehjulene med en anden type stof.<br />
Der vælges en type, der skiller sig tydeligt ud fra<br />
originalen, men som illustrerer og kompletterer,<br />
så der skabes en helhedsforståelse.<br />
Majstangen efter endt konservering<br />
Det er altid en udfordring at konservere, men<br />
det giver lidt ekstra pift når genstanden er så<br />
unik.
Nakskovs befæstning<br />
Alle fotos er taget af Bevaringscenter Næstved.<br />
Biskop Gunner af Viborg skrev i 1241 i indledningen<br />
til Jyske Lov ”med Lov skal Land bygges<br />
– men ville Enhver nøjes med sit eget og ikke<br />
efterstræbe andres var ingen Lov nødig”.<br />
Det skyldes, at der til menneskets basale karaktertræk<br />
hører dels en hang til privat ejendomsret,<br />
dels et begær efter det, andre ejer. Derfor vil<br />
det også meget hurtigt stå klart, at det er nødvendigt<br />
at beskytte sit hjem og sin ejendom og i<br />
videre konsekvens også sin by eller det fællesskab,<br />
man lever i.<br />
Befæstningen – og dermed beskyttelsen – af en<br />
by eller et bofællesskab har ofte hvilet på fællesskabet,<br />
således også i de middelalderlige<br />
byer og landsbyer.<br />
Forsvarets karakter måtte tilpasse sig det, man<br />
ønskede at beskytte sig imod, hvilket i middelalderens<br />
danske landsbyer og købstæder primært<br />
var vilddyr og røverbander. Forsvaret mod en<br />
egentlig fjende var på det tidspunkt sekundært.<br />
Derfor så man heller ikke, som man gjorde i andre<br />
lande, at alle købstæder fik en mægtig mur.<br />
Dette kendes kun fra ganske få byer, nemlig<br />
Kalundborg og muligvis Randers, hvor ni kirker<br />
blev nedrevet for at kunne befæste byen, samt<br />
måske Stege og København. Selv i København<br />
er befæstningen dog helt frem til efter 1500 kun<br />
delvis mur og delvis palisader.<br />
Nakskovs befæstning<br />
En af de byer i Danmark, hvis befæstning vi har<br />
bedst mulighed for at finde beskrevet i kortmateriale,<br />
er Nakskov.<br />
Det ældste kort vi kender er fra 1625, altså kun<br />
få år efter at Perlestikkeren skriver sin kendte<br />
bog om Nakskov. Desværre er dette kort kun en<br />
tegning af byens befæstning. Her ses intet af de<br />
huse eller gader som omtales i perlestikkerbogen<br />
– desværre! Men kortet har en værdi som<br />
kun få andre kort har tilsvarende i Danmark, ikke<br />
mindst på grund af sin alder og nøjagtighed.<br />
Kortet viser os en situation, hvor byens befæstnings<br />
sidste fornyelse, fra midten af 1500 tallet,<br />
ikke er blevet ændret endnu. At denne befæstning<br />
i store træk stadig er den middelalderlige<br />
Nakskov 1625. På dette kort, det ældste bevarede af<br />
Nakskov, ses byens befæstning. De tre byporte i tegl<br />
er tegnet med, men en palisade på volden er der ikke.<br />
Voldforløbet er i det store hele fuldstændig som et<br />
middelalderligt forløb. Her ses ingen runde bastioner,<br />
der var moderne omkring år 1500, og heller ikke de<br />
mere moderne pilformede er at se.<br />
befæstning, skal belyses herefter.<br />
Frem og tilbage er lige langt<br />
I årene inden middelalderen slutning kæmpede<br />
to konger om magten, og fra Christian II i 1523<br />
blev fordrevet og frem til Grevens fejdes afslutning<br />
i 1536 var der oprør i landet.<br />
Det første egentlige oprør var i Skåne i 1525 til<br />
fordel for Christian II og ledet af dennes mand,<br />
Søren Nordby. Oprøret blev slået ned af Frederik<br />
Is hær, ledet af Johan Rantzau og dennes<br />
sorte hær – men det er en helt anden historie.<br />
Oprøret fik under alle omstændigheder rigsrådet<br />
til, i 1525, at give påbud om, at en række<br />
danske byer skulle nedrive deres befæstninger,<br />
således at de ikke fremover kunne bruges som<br />
befæstninger af evt. oprørere. Et udsnit af dette<br />
påbud lyder således: ”det synes nyttigt, at den<br />
Befæstning udi Ydstad, Landskrona, Aarhus og<br />
Nakskov med det allerførste nedlægges!” Ifølge<br />
dette skulle Nakskovs befæstning altså sløjfes.<br />
Nakskovs befæstning<br />
af Leif Plith Lauritsen, souschef, arkæolog
0<br />
Men blev den det?<br />
Meget tyder på, at det gjorde den ikke – ikke<br />
over hele strækningen i hvert fald. Da byen atter<br />
fik lov til at blive befæstet af Christian III i 1539,<br />
synes det, som om man byggede videre på de<br />
middelalderlige volde og grave.<br />
Det hedder sig, at borgerne fik lov til at befæste<br />
byen med ”Volde, Mure og Grave”. Det skulle<br />
udføres således at: ”Borgerne kunne holde den<br />
mod Angreb fra Rigets Fjender, så Borgerne<br />
altid kunde vise sig som villige og tro Undersåtter”.<br />
Stort set samtidig udstedte kongen et andet<br />
brev, der gav nakskovborgerne lov til at nedbryde<br />
Krogsbølle kirke og anvende materialerne til<br />
porttårne i den nye fæstning.<br />
De sparsomme, men spændende, udgravninger<br />
tyder på, at man i området omkring Kattesundet<br />
muligvis ikke har nedlagt befæstningen i 1525<br />
og derfor i stedet har befæstet og forstærket<br />
den gamle voldlinje.<br />
Denne viden skyldes de sidste års gravninger<br />
og boringer, der med tydelighed viser, at husene<br />
på den østlige side af gaden ligger på en opfyldt<br />
voldgrav. Denne grav blev formodentlig opfyldt<br />
før 1500, idet den overlejres af byggespor indeholdende<br />
keramik fra omkring 1500 og flere<br />
gulvlag, før vi støder på keramik fra 1550 og<br />
frem.<br />
Denne voldgrav er dermed muligvis led i en ældre<br />
befæstning af byen.<br />
Den befæstning, der skulle nedlæges i 1525,<br />
må altså findes længere mod øst.<br />
Hvordan så den befæstning så ud, som man anlagde<br />
eller måske rettere fornyede i 1539? Det<br />
viser kortet fra 1625 ganske tydeligt.<br />
Her ser man volden og graven omkring byen.<br />
Har man lidt kendskab til befæstninger fra omkring<br />
1530’erne, vil man tydeligt kunne se, at<br />
Kronborg 1588. I perioden 1520-40 blev Kronborg<br />
omdannet fra en middelalderlig borg til en moderne renæssancebefæstning.<br />
Bemærk de moderne pilformede<br />
bastioner.<br />
Nakskovs befæstning<br />
denne befæstning ikke er moderne efter 1530’er<br />
principper.<br />
Befæstningen burde være forsynet med runde<br />
bastioner, som vi kender fra flere andre befæstningsværker<br />
fra omring 1520 og frem. Bastionerne<br />
mangler ganske simpelt. De har aldrig været<br />
der, og man har formentlig aldrig gennemført<br />
nedlæggelsen af den gamle befæstning.<br />
Derimod fik byen i 1539 murede porte i både<br />
Søndergade, Tilegade og Vejlegade. For enden<br />
af voldene ud mod fjorden etableredes stærke<br />
brohoveder, der endnu kunne ses godt 200 år<br />
senere. Foran voldene forstærkedes det naturlige<br />
forsvar bestående af fugtigt morads med<br />
dybe voldgrave, der, for ikke at skulle være påvirkelige<br />
af vandstanden i fjorden, var således<br />
afskåret, at de på det nærmeste dannede indsøer.<br />
Med meget stor sikkerhed har der ikke været<br />
mur men palisader på toppen af volden, sådan<br />
som det er normalen i Danmark.<br />
1625 kortet - hvorfor blev det tegnet?<br />
Eftersom Nakskov var en af Danmarks vigtigste<br />
byer frem til omkring 1660, var forsvaret af<br />
den naturligvis højt prioriteret på nationalt plan,<br />
og Christian IV var meget interesseret i at sikre<br />
dens befæstning. Gennem flere år syslede han<br />
med planer for byens befæstning, og kortet fra<br />
1625 er sikkert et led i denne plan. Kortet viser,<br />
ud over selve vold- og gravbefæstningen, også<br />
et par sejlspærringer, hvoraf mindst den ene tilskrives<br />
Christian IV.<br />
I 1628 blev der gjort alvor af Christian IV’s tanker.<br />
Den 24. februar kom kongen på besøg i<br />
byen, hvor han besøgte det nystartede voldarbejde.<br />
Allerede første dag han var i byen, udstedte<br />
han ordre til lensmanden om at bringe<br />
500 spader, 500 skovle og 30 til 40 hakker til<br />
Nakskov. Arbejdet skulle gå hurtigere. I tre uger<br />
var kongen selv tilstede hver dag på arbejdspladsen.<br />
Efter sigende greb han selv fra tid til<br />
anden måleudstyr og afstak placeringen for<br />
voldene. Selv gravearbejdet skulle han have<br />
blandet sig i. Man fristes til at sende de stakkels<br />
bygningsarbejdere en tanke.<br />
Christian IV kasserede muligvis ikke de gamle<br />
volde over en kam, men udbyggede nogle af<br />
dem voldsomt, hvorimod man må have sløjfet<br />
andre, bla. dem i Kattesundet. Her kastedes<br />
graven til, sikkert med jorden fra de gamle volde,
og en ny byggedes lidt længere ude, således at<br />
man fik en fremskudt vold.<br />
Eftersom portene var det svageste led, valgte<br />
han at opføre en ny voldlinje og at bevare de<br />
gamle porte. I denne fremskudte voldlinje lavedes<br />
nu kun en port. For at kunne komme gen-<br />
København 1624. Kortet her næsten samtidig med kortet<br />
over Nakskov fra 1625. Om end kortene er skabt til to<br />
forskellige formål ses dog tydeligt forskellene i befæstningens<br />
udførsel. Københavns befæstning blev efter<br />
Grevens Fejde i 1536 moderniseret. Bemærk igen at<br />
befæstningen har spidse, pilformede bastioner.<br />
nem denne måtte man så at sige over tre voldgrave.<br />
Efter at have sat gang i byggearbejdet vendte<br />
Christian IV hjem til København.<br />
Man startede øst for byen, men det gik åbenbart<br />
for langsomt for den ivrige konge. Den 27.<br />
maj udgik der nemlig bud fra kongen om, at de<br />
lollandske købstæder skulle hjælpe med til at<br />
befæste Nakskov. Dette arbejde skulle være<br />
færdigt til Mikkelsdag.<br />
Men sådan gik det ikke. Året efter skrev kongen<br />
atter til byen, for han havde erfaret, at befæstningen<br />
endnu ikke var færdig. Endelig i 1630,<br />
efter mere end to års arbejde, var arbejdet færdigt<br />
– i hvert fald det planlagte arbejde.<br />
I 1639 blev kongen gjort opmærksom på, at byen<br />
lå meget åben mod vandsiden. Men først i sommeren<br />
1645 kom der gang i byggeriet. Derfor<br />
anlagdes der nye og flere sejlspærringer. Igen<br />
i 1657 klagede kongen over, at byggeriet ikke<br />
var færdigt. Denne gang var det forværkerne<br />
mod vest, der ikke var i orden. Dette medførte,<br />
at borgerne ikke længere måtte lade deres svin<br />
gå på volden, og at vagtfolkene på volden ikke<br />
måtte bruge voldens palisader til brænde! Ikke<br />
mærkeligt, når man tænker på, at krigen mod<br />
svenskerne rasede i Jylland. Men endelig i 1657<br />
stod Nakskovs befæstning færdig. Det var den<br />
befæstning, svenskerne mødte i 1658 og igen i<br />
1659.<br />
Her ses et kort over Nakskovs befæstning, tegnet af den berømte, svenske militærkartograf Dahlberg. Dahlberg er<br />
kendt for sine uhyre nøjagtige kort fra svenskekrigene i midten af 1600-tallet. På kortet over Nakskov ses tydeligt<br />
moderniseringen, som befæstningen har gennemgået siden kortet fra 1625. Væk er den gamle middelalderlige<br />
befæstning. Byen har nu kun to byporte, og et massivt vold- og gravanlæg beskytter den. De middelalderlige byporte<br />
blev dog ikke fjernet i første omgang, men lå bag volden og indgik i bybilledet frem til omkring år 1700 og kan svagt<br />
anes bag de nye volde.<br />
Nakskovs befæstning<br />
1
af Bi Skaarup, madhistoriker<br />
Den 16. juni 2008 blev der i Skovpavillonen<br />
på Frilandsmuseet holdt et foredrag<br />
af madhistoriker Bi Skaarup i forbindelse<br />
med Moder Jord, en fødevarefestival<br />
arrangeret af Kulinarisk Netværk, Slow<br />
Food og LF-naturligvis.<br />
Foredraget bar titlen ”Groffenbrad, kalvedans<br />
og mikmuskage - genbrug af den<br />
gamle mad”.<br />
Artiklens fotos er fra foredraget.<br />
Kulturhistorie er ikke bare en beskrivelse af,<br />
hvordan vore forfædre gebærdede sig. Det er<br />
også en skattekiste af viden om, hvordan man<br />
kan gøre.<br />
Når man læser om vore øers madkultur, lyder<br />
retterne ofte uappetitlige og helt uegnede til vores<br />
forkælede ganer. Men der er faktisk noget at<br />
hente hos de gamle. De kunne nogle ting, som<br />
er gået i glemmebogen med rationaliseringen af<br />
landbruget og moderniseringen af husholdningen.<br />
Derfor arrangeredes et foredrag om den<br />
gamle lokale madkultur som optakt til Moder<br />
Jord fødevarefestivalen den 21.-22. juni.<br />
At høre et helt foredrag om mad uden at kunne<br />
få lov til at smage den er for kedeligt, så derfor<br />
var der indlagt smagsprøver af såvel mad som<br />
drikkevarer ved arrangementet.<br />
Foredragets titel var valgt med velberåd hu. Læser<br />
man beskrivelser af den gamle bondemad<br />
fra øerne, støder man på den ene besynderlige<br />
betegnelse efter den anden, mange af dem ikke<br />
uden den så typiske lokale humor. De tre ord<br />
groffenbrad, kalvedans og mikmuskage betegner<br />
alle typiske retter fra området. Groffenbrad<br />
er egentlig tysk og betyder grydesteg, af graben<br />
gryde og brad steg, men det var tidligere såvel<br />
i Tyskland som herhjemme betegnelsen på et<br />
stykke oksekød. Her på øerne kom det dog til<br />
at betyde en ret bestående af ”plukkesul” dvs.<br />
det småkød man fik til overs, når man havde<br />
Historisk mad<br />
Historisk mad<br />
udskåret det, man skulle bruge fra lam, svin eller<br />
evt. gås. Dette plukkesul blev kogt sammen<br />
med tørrede pærer evt. også æbler. Kalvedans<br />
var kød fra spædekalv kogt med krydderier og<br />
salt og bagefter afkølet dækket af kogevandet.<br />
Det høje gelatineindhold i kødvævet fik retten til<br />
at blive til gele, og man kan selv gætte, hvordan<br />
den kom til at erhverve navnet kalvedans. Sidste<br />
ret, mikmuskage, var en kage, der blev givet<br />
til høstarbejderne, også børn, der havde hjulpet<br />
med ved høsten, til Mikkelsmesse, som markerede<br />
afslutningen på høsttiden. Det var flade,<br />
cirkulære hvedebrød af en søsterkagedej med<br />
kardemomme og rosiner. Kagerne var i deres<br />
sidste form op mod år 1900 30-40 cm i diameter<br />
og dekorerede med sukkerglasur sommer tider<br />
med kanel.<br />
Et stykke mikmuskage<br />
Bortset fra de besynderlige navne var der tale<br />
om 3 rigtigt gode og velsmagende retter. Groffenbrad<br />
og kalvedans fandtes især på Falster,<br />
mens kagen optrådte på begge øer. Det var dog<br />
ingen af disse retter, der blev serveret smagsprøver<br />
på. Her var valgt en gang sulevælling, og<br />
da det nu var sommer, tykmælk, eller rettere oplagt<br />
mælk, som det hed dengang: dvs. tykmælk,<br />
som var afdryppet, serveret med fløde.<br />
Den lolland-falsterske madkultur<br />
Det er kendetegnende for egnens retter, at de<br />
gennemgående er lavet af gode ting. Der optræder<br />
masser af kød, fisk, især sild, grønt og<br />
frugt i modsætning til de magre dele af Jylland,
hvor man var henvist til at strække maden på<br />
grund af den evige mangelsituation.<br />
De fede jorder har givet muligheder for gode afgrøder.<br />
Bl.a. kunne man her i modsætning til i<br />
resten af landet dyrke hvede, hvilket betød, at<br />
hvedebrød var almindeligt, når der skulle være<br />
fest. I resten af landet stod den på rugsigtebrød,<br />
når det gik højt, og det var vel at mærke brød<br />
bagt udelukkende af den sigtede rugmel, og<br />
ikke som vore dages sigtebrød, som indeholder<br />
meget hvede. Til hverdag har man – som i resten<br />
af landet – spist rugbrød. Brødet blev bagt<br />
ca. en gang om måneden og i tiden før plastikposen<br />
og den lufttætte brødkasse har det ofte<br />
været hårdt og tørt, når man nåede et stykke<br />
hen mellem to bagninger. Dette afholdt dog ikke<br />
madmor fra at anvende det.<br />
Det tørre brød fandt mange anvendelser, bl.a.<br />
som rugbrødsrasp, der indgik i kager eller som<br />
tilsætning til det nye rugbrød. De afgnavede<br />
levnede stumper kunne også bruges. Det er<br />
bl.a. her øllebrøden kom ind. Denne ret, som<br />
kendes fra det meste af landet, bestod i en stor<br />
gryde, hvori man smed alle levnede brødrester.<br />
Det kogtes så op med dagens ølsjatter til en tyk<br />
grød, der var en god og mættende ret.<br />
Artiklens forfatter blandt lækkerierne<br />
Egnsretternes endeligt<br />
De mange gode lokale retter forsvandt i slutningen<br />
af 1800-årene. Før den tid var Danmark<br />
præget af mange regionale køkkener, der hver<br />
for sig var baseret på de muligheder, som naturen<br />
gav for agerbrug og dyrehold. Det betød,<br />
at Sjælland med tilhørende øer især havde en<br />
madkultur præget af brød, øl og flæsk. Hernede<br />
i syd suppleredes dette især af ærter, både de<br />
grå, såkaldte lollandske rosiner, som er det,<br />
man også kalder markært, samt de almindelige<br />
grønne, som er en umoden haveært og de gule,<br />
som er det samme blot som modne og tørrede.<br />
Frugt må der også til<br />
Som alle andre steder i landet spiste man, før<br />
kartoflen i løbet af 1800-årene blev almindelig,<br />
masser af korn i form af gryn, grød og brød. Det<br />
var især fra byg og rug, men altså også her på<br />
øerne hvede ved særlige lejligheder. Kød var ud<br />
over flæsket især fra lam og gæs, mens oksekødet<br />
mest var til fest, da kvægholdet ikke spillede<br />
en særlig stor rolle på øerne. Derfor var<br />
mælkeretter heller ikke noget, der optrådte så<br />
meget på menuen, selvom man selvfølgelig<br />
havde køer.<br />
Fra køkkenhaven kom grønt: dvs. grønkål, hvidkål<br />
og rødkål, porrer, løg og diverse rodfrugter<br />
samt i hvert fald persille, timian og purløg. Det<br />
særligt karakteristiske for <strong>Lolland</strong>-Falster var<br />
dog, at man her havde mange frugter, især<br />
stenfrugterne æbler, pærer, kirsebær og blommer.<br />
Det afslører sig også i de lokale retter, hvor<br />
disse indgår i rigt mål. Tørrede æbler, pærer<br />
og blommer blev anvendt i mange retter som<br />
et kærkomment smagstilskud til det kedelige<br />
udvandede kogte salte kød. Ingen andre steder<br />
i landet ses dette så gennemført og i så store<br />
mængder. Såvel æbler som pærer blev også<br />
presset og saften kom på tønder. Når disse tønder<br />
havde stået vinteren over, kunne de give en<br />
særlig god perlende most, fortælles det af landøkonomen<br />
Gregers Begtrup i hans værk om<br />
Agerdyrkningens tilstand i Danmark fra 1806.<br />
Cideren er altså ikke nogen ny opfindelse på<br />
vores øer.<br />
I de sidste årtier af 1700-årene og i de tidlige<br />
1800-år blev landsbyerne på <strong>Lolland</strong>-Falster<br />
som i resten af landet udskiftet, bønderne blev<br />
Historisk mad
selvejere og dette indledte en revolution af hele<br />
det danske landbrug.<br />
Det danske landskab blev i løbet af det 19. århundrede<br />
fuldstændigt forandret. Gårdene, som<br />
før lå og puttede sig inde i landsbyerne flyttede<br />
ud på de samlede jorder. Nye samarbejdsrelationer<br />
og en imponerende koordineret indsats fik<br />
den danske landbrugsproduktion koncentreret<br />
om ganske få produkter egnede for det udenlandske<br />
marked: smør og bacon. På gårdene<br />
gik man fra at være selvforsynende enheder til<br />
producenter af eksportvarer, eller som det også<br />
sås hernede, sukkerroer, som forsynede landet<br />
med billigt sukker. Man begyndte at tjene penge<br />
i stedet for som tidligere at producere den mad,<br />
man selv skulle bruge til gårdens folk.<br />
1800-årenes store teknologiske revolution kom<br />
ikke bare landbrugsproduktionen til gode, den<br />
revolutionerede også arbejdet i den daglige<br />
husholdning. Den største omvæltning skabte<br />
nok komfuret, som gav en langt mere rationel<br />
udnyttelse af brændslet, og gav helt nye muligheder<br />
i madlavningen. Jernkomfurene var<br />
indrettet med en ovn, der nemt kunne bruges<br />
hver dag. Et andet vigtigt stykke værktøj var<br />
kødhakkemaskinen. Den betød, at det hakkede<br />
kød ikke mere kun var forbeholdt fine folk, der<br />
havde overskud og personale nok til at få kødet<br />
håndhakket med kniv. Og hjulpiskeren, der som<br />
erstatning for piskeriset gjorde, at æggehvider<br />
og fløde kunne piskes i løbet af ingen tid.<br />
Historisk mad<br />
Tiden var også præget af en tro på autoriteterne,<br />
som netop i denne periode kom frem med anbefalinger<br />
på, hvad man burde spise og hvordan.<br />
Husholdningsskoler og husmoderforeninger<br />
skød op, og man lærte at bruge nye retter. Det<br />
hakkede kød (som ofte var produceret af en del<br />
af det, der ikke kunne eksporteres af baconsvinene)<br />
blev en almindelig foreteelse. Det er det<br />
stadig. Vi er den nation i verden, der spiser mest<br />
hakket kød. Sovs og kartofler kom til at erstatte<br />
gryn og grød, mens rugbrødet, i hvert fald knapt<br />
et århundrede endnu ville stå distancen.<br />
Med penge mellem hænderne fik man også nye<br />
ambitioner. Det var en lise at kunne begynde<br />
at købe mange af de produkter, som man før<br />
havde måttet arbejde så hårdt for at producere<br />
og forarbejde selv i husholdningen. Men det betød<br />
også, at mange retter og produkter i løbet af<br />
få generationer gik i glemmebogen, og nu mere<br />
end 100 år efter lyder navne som mikmuskage<br />
og groffenbrad ikke bare spøjst, men også fremmede<br />
og helt eksotiske.<br />
Der er dog god grund til at tage nogle af disse<br />
retter frem igen. Dels smager de godt og er<br />
nemme at lave, dels består de af netop de råvarer,<br />
som bliver særligt gode her på vore øer.<br />
Ingen andre steder vil man være i stand til at<br />
lave dem så godt, som vi kan her, derfor ville det<br />
da være en skam, hvis vi ikke udnyttede det og<br />
viste hvad vi kan her på øerne.
Moder Jord Fødevarefestival<br />
På Frilandsmuseet 21.-22. juni 2008<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster er med sin fede jord og mange<br />
solskinstimer et solidt landbrugsområde. Efter<br />
mange år med storproduktion af sukkerroer og<br />
korn, går udviklingen nu i retning af, at flere<br />
både større og mindre producenter er begyndt<br />
på at dyrke specialafgrøder og frugt og samtidig<br />
forarbejde afgrøder fra egen produktion.<br />
Som følge deraf er der nu dukket en mængde<br />
producenter op, som fremstiller most, vin,<br />
pølse, ost, marmelade og meget mere. Kendskabet<br />
til de mange spændende produkter skal<br />
bredes ud både lokal og nationalt, men hvad<br />
der er lige så vigtigt, de nuværende producenters<br />
succes skulle gerne give andre lyst til at<br />
starte op.<br />
Planlægningen til årets fødevarefestival har<br />
været langvarig. Helt tilbage i efteråret 2006 fik<br />
museet kontakt til en planlægningsgruppe, som<br />
allerede var etableret omkring en fødevarefestival<br />
på <strong>Lolland</strong>-Falster. <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum<br />
var på dette tidspunkt på udkig efter<br />
en event, der kunne afløse børnedyrskuet, som<br />
vi havde måttet aflyse på grund af manglende<br />
tilmelding. Museets opgave på Frilandsmuseet<br />
er at formidle landbrugskultur og historie,<br />
således også den nyeste udvikling inden for<br />
erhvervet på <strong>Lolland</strong>-Falster. Derfor var tanken<br />
om en fødevarefestival oplagt.<br />
Den hårdtarbejdende planlægningsgruppe bestod<br />
af Kai Winther, Slow Food <strong>Lolland</strong>-Falster,<br />
Anne Albrechtsen, Kulinarisk Netværk, Susanne<br />
Hovmand, <strong>Lolland</strong>-Falster NATURligvis, Peter<br />
Thorlin, Thorlin Gedeavl, Carsten Ulendorf,<br />
Celcius360 Reklamebureau og undertegnede<br />
fra <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum. Planlægningsgruppen<br />
er nu blevet udvidet til arbejdet<br />
med Moder Jord 2009. En lang række af lokale<br />
firmaer tegnede et sponsorat, som bl.a. også<br />
sikrede, at festivalen også fik en fin profilavis i<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster Folketidende.<br />
Festivalen blev en stor succes med de ca. 25<br />
veloplagte udstillere, talere, Folkekøkken og<br />
foredrag. Der var gratis adgang til arrangementet,<br />
og det benyttede mere end 3500 gæster<br />
sig af. Festivalens hovedbudskab, nemlig at<br />
præsentere de lækre og veltilberedte produkter<br />
fra <strong>Lolland</strong>-Falster, gik rent ind. De veloplagte<br />
udstillere havde travlt med at formidle deres<br />
produkter, og der blev rakt store mængder af<br />
smagsprøver over bordene i Frilandsmuseets<br />
huse og på plænerne.<br />
En veltilrettelagt reklamestrategi sikrede, at<br />
budskabet om Moder Jord Festivalen nåede<br />
langt ud over <strong>Lolland</strong> og Falster og sikrede<br />
også Frilandsmuseet en publikumsrekord.<br />
Fødevarefestival<br />
af Ulla Schaltz, museumschef
af Birgit Wilster Hansen, magasinforvalter<br />
Arbejdet med at flytte vore samlinger fra diverse<br />
opbevaringssteder til vores store lejede hovedmagasin<br />
fortsatte i 2008.<br />
I marts måned havde vi igen indlejet den store<br />
frysecontainer fra Bevaringscenter Øst i Køge.<br />
I løbet af de 3 uger den stod hos os, fik vi frysedesinficeret<br />
et større antal genstande, blandt<br />
meget andet museets fine samling af kaner og<br />
slæder samt flere vogne Disse kan så efterfølgende<br />
indplaceres på magasinet.<br />
Ved at fryse alle genstande som kan være angrebet,<br />
forsøger vi at sikre os mod skadedyrsangreb,<br />
så som borebiller og møl, i magasinet.<br />
Derudover er der udplaceret et antal fælder,<br />
således at eventuelt kryb kan registreres hurtigt.<br />
Samtidig forsøger vi at holde en passende<br />
lav relativ fugtighed i magasinet for at modvirke<br />
angreb.<br />
Til registrering af fugtigheden er anskaffet et an-<br />
Magasinet<br />
Magasinet<br />
Bagerens vogn som, efter sigende, har brugt geder som trækkraft<br />
tal dataloggere, som hver 30. minut registrerer<br />
temperatur og fugtighed. Disse kan, i en PC, enkelt<br />
aflæses og udskrives som graf eller tabel.<br />
Efterhånden som arbejdet skrider frem, må vi<br />
nok erkende, at det vil blive svært at få plads<br />
til alle samlinger på hovedmagasinet. Samtidig<br />
ved vi, at <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum pr.<br />
01.01.2009 fusionerer med nuværende Guldborgsund<br />
Museum, som har samme udfordring<br />
vedrørende manglende plads på deres magasiner.<br />
Derfor begyndte vi i 2008 at undersøge diverse<br />
løsninger på øget magasinplads. Foreløbig er<br />
der dog ikke kommet noget konkret ud af vore<br />
anstrengelser. Vi har visse krav til bygninger og<br />
lokaler, som skyldes hensynet til museumssamlingernes<br />
bevaring, samtidig med at lejen skal<br />
kunne forsvares i museets budget.<br />
Med flytningen i maj af ledelses- og kontorfunk-
tionerne fra Victor Kolbyes Vej til Museumsbygningen<br />
på Banegårdspladsen, fik vi mulighed for<br />
at indrette et studierum i samme bygning som<br />
magasinet. Det betyder, at vi undgår megen<br />
transport af genstande. Dette er en stor fordel<br />
både med hensyn til at mindske slitage på genstandene<br />
og på tidsforbrug ved henvendelser<br />
om adgang til genstande og samlinger.<br />
Rummet fungerer i det daglige som registrerings-<br />
og foto-/pakkerum foruden funktionen<br />
som studierum. Det er bl.a. indrettet med et<br />
stort bord, som kan deles og flyttes på hjul samt<br />
en pc-arbejdsplads og en opstilling til fotoregistrering<br />
af mindre genstande.<br />
Vi fik også taget hul på flytningen af de mange<br />
bøger, som er registret i museets samlinger. Ligesom<br />
de andre genstande skal bøgerne rengøres,<br />
fotodokumenteres, nedpakkes i syrefrit<br />
silkepapir og mærkes med museumsnummer.<br />
De indpakkede bøger lægges i nummererede<br />
kasser og er klar til placering på magasinet.<br />
Endelig kom vi i gang med ”magasinrevision<br />
2008”. Hele flytningen er selvfølgelig én stor<br />
magasinrevision, men med ”magasinrevision<br />
2008” har vi taget systematisk fat på de genstande,<br />
som tidligere er sat til side på grund af<br />
manglende nummer, svært læsbart nummer,<br />
manglende dele, større skader eller lignende.<br />
Disse genstande skal vi så forsøge at identificere<br />
på grundlag af protokoller, gave- og indkomstsedler<br />
og andre ældre registreringssystemer.<br />
Lykkes det ikke, eller er genstanden i en sådan<br />
forfatning, at den museale værdi er tvivlsom i<br />
forhold til udgiften for en konservering, skal udskillelse/kassation<br />
overvejes.<br />
Udskillelse kan ske til et andet statsanerkendt<br />
museum, såfremt genstanden optages i dette<br />
museums samling som egentlig museumsgenstand.<br />
Er dette ikke muligt, skal Kulturarvsstyrelsen<br />
ansøges om tilladelse til kassation af den pågældende<br />
genstand.<br />
Der indsendes en begrundet ansøgning vedlagt<br />
fotodokumentation samt tilgængelige oplysninger<br />
om genstanden.<br />
Tillades kassationen, skal museet, såfremt det<br />
er muligt, kontakte giver eller dennes arvinger<br />
for at tilbyde returnering af genstanden.<br />
Såfremt giver/arvinger ikke ønsker genstanden<br />
retur, eller oplysningerne tilknyttet genstanden<br />
ikke er tilstrækkelige for at giver eller dennes<br />
arvinger kan lokaliseres, skal følgende muligheder<br />
undersøges:<br />
Genstanden indgår i museets egen formidlings-<br />
/rekvisitsamling, genstanden tilgår et andet<br />
museum som formidlingsgenstand/rekvisit eller<br />
genstanden destrueres.<br />
Hvilken af disse muligheder for udskillelse der<br />
ønskes, skal fremgå af ansøgningen til Kulturarvsstyrelsen.<br />
En kassation af en museumsgenstand er således<br />
ingen enkel sag. Det skal det heller ikke<br />
være. Genstande som indsamles eller modtages<br />
som gave til museets samlinger, skal være<br />
sikret for eftertiden, så længe det er fysisk muligt.<br />
Et øget fokus på hvorfor museet ønsker at indlemme<br />
en given genstand i museets samling,<br />
samt et øget kendskab til under hvilke forhold<br />
forskellige materialer bedst opbevares, skulle<br />
gerne gøre ovenstående mere eller mindre<br />
overflødigt i fremtiden. Dog vil der altid være<br />
genstande, som må udskilles på grund af dårlig<br />
bevaringsstand.<br />
Langt hen ad vejen vil nedbrudte genstande<br />
kunne konserveres, og med øget fokus på<br />
og viden om de ideelle opbevaringsforhold vil<br />
museumsgenstande kunne bevares langt ud i<br />
fremtiden - men ingenting varer evigt.<br />
Publikum mærker måske, at museet er mere tilbageholdende<br />
med at modtage genstande. Det<br />
er ikke længere nok, at genstanden er gammel<br />
og lokal.<br />
Det skal her understreges, at dette ikke betyder,<br />
at vi ikke er glade for henvendelser fra<br />
publikum. Dersom man mener man har noget,<br />
vi kunne have glæde af at indlemme i vore samlinger,<br />
hører vi det gerne. Det betyder blot, at vi<br />
nogle gange venligt takker nej.<br />
Museet har dog i 2008 modtaget flere fine genstande,<br />
som er blevet indlemmet i museets<br />
samlinger og efter registrering har fundet vej til<br />
magasin eller udstilling.<br />
Magasinet
af Hanne Christensen, industrihistoriker<br />
Et industrimiljø på landet<br />
Sukkerfabrikken i Holeby går fremtiden i møde<br />
Højbygaard Sukkerfabrik, set fra syd. Foto Hanne Christensen, 2008 (Museum <strong>Lolland</strong>-Falster)<br />
Sukkerfabrikken ”Højbygaard” blev i 2007 udpeget<br />
af Kulturarvsstyrelsen som et af Danmarks<br />
25 nationale industriminder. Det betyder, at stedets<br />
historie skal søges fastholdt og genfortalt<br />
i den nye virkelighed, der er ved at tage form<br />
med den forventede omdannelse til multifunktionelt<br />
center for forskning og formidling om klimaforhold.<br />
Carlsbergbryggeriet i Valby, et andet<br />
af de udpegede industriminder, blev i 2008 endegyldigt<br />
fraflyttet, samtidig med at der sattes<br />
fokus på en mulig genanvendelse af kompleksets<br />
bygningsmasse.<br />
Problemstillingen er med andre ord højaktuel.<br />
I Danmark erkender og anerkender vi stadig<br />
mere åbenlyst vor industrielle fortid som en væsentlig<br />
del af kulturarven. Ikke mindst de gamle<br />
industribygninger kommer hermed til ære og<br />
værdighed.<br />
Nærmer man sig den nedlagte sukkerfabrik i<br />
Holeby, møder man i dag et oversigtsskilt, pænt<br />
friserede plæner samt bygninger, der er tæt på<br />
Et industrimiljø på landet<br />
tag og fag og med nymalede porte. Alt signalerer,<br />
at der er nogen, der tager sig af stedet.<br />
Ejeren er Martin Skibsted, der også står bag bevaring<br />
og genbrug af Sakskøbing Sukkerfabriks<br />
gamle industribygninger. Men selv om der er ved<br />
at komme styr på anlægget, er det ikke lige til at<br />
overskue alle de mange sammenbyggede eller<br />
fritliggende bygninger, delvis præget af knopskydning<br />
og forhøjelser - eller flytninger, når der<br />
opstod nye behov. Og ruller vi tiden nogle få år<br />
tilbage, til 2005-06, så det hele anderledes trøstesløst<br />
ud, blandt andet på grund af en brand i<br />
tagetagen på den gamle modtagelsesfløj. For at<br />
få overblik over bebyggelsen, før ombygningen<br />
for alvor tager fat, bad Kulturarvsstyrelsen <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum om en redegørelse<br />
for anlæggets historie og udvikling. Dette resulterede<br />
i november 2008 i en rapport med detaljerede<br />
oplysninger om bebyggelsens og anlæggets<br />
udvikling. I nærværende sammenhæng er<br />
det kun de store linier, der kan blive plads til at<br />
trække op.
Sukkerfabrikken ”<strong>Lolland</strong>”, som var fabrikkens<br />
oprindelige betegnelse, blev opført af brødrene<br />
Erhard og Johan Ditlev Frederiksen i 1872-74<br />
efter tysk forbillede som et nøglefærdigt anlæg,<br />
hvortil der leveredes såvel bygningstegninger<br />
- en form for typetegninger - som maskiner<br />
fra Braunschweigische Maschinenbauanstalt<br />
(BMA). Forbilledet var en nybygget fabrik ved<br />
Peine nær Hannover.<br />
Det dominerende bygningselement var den ca.<br />
100 meter lange hovedfløj, to etager høj og med<br />
flugtende tag, inddelt i tre afsnit:<br />
Modtageafsnittet i syd med roevasken, hvorover<br />
der var kontorer og boliger til funktionærerne.<br />
Fabriksafsnittet i midten i form af en stor hal<br />
med galleri til specialmaskineri markerede sig<br />
udadtil med høje katedralvinduer. I saftfabrikken<br />
var opstillet snittemaskine, diffusionsbatteri<br />
- til udludning af saften, kedler til saturation<br />
(rensning af saften med kalk), fordampning af<br />
tyndsaften til tyksaft og endelig krystallisering -<br />
den såkaldte vacuumpande. I den lille tværbygning<br />
på dette afsnit blev roesnitterne presset og<br />
dumpet ned i en gennemkørsel med henblik på<br />
returnering til brug som kvægfoder.<br />
Endelig fulgte i nord sukkerhuset, der rummede<br />
centrifugestationen, hvor siruppen blev slynget<br />
fra sukkerkornene, og et lager for sukkersækkene.<br />
Det ”tyske” - gotiske - udtryk, som karakteriserede<br />
fabrikkens arkitektur genkendes<br />
også på samtidige svenske fabrikker, der blev<br />
importeret som pakkeløsninger fra Tyskland.<br />
På bagsiden af den lange bygningsflugt lå kedelhuset<br />
med skorsten og filterbygninger samt<br />
andre hjælpefunktioner, herunder fabrikkens<br />
egen kalkovn.<br />
Fra starten blev også opført en lille arbejderkoloni,<br />
den såkaldte Haveby, med 42 små boliger<br />
i dobbelthuse og med store nyttehaver. I tilknytning<br />
hertil oprettedes både en husholdningsforening,<br />
”brugs” og skole.<br />
Brødrene gik konkurs i 1877, hvorefter et konsortium<br />
førte virksomheden videre, indtil den i<br />
1880 blev opkøbt af De Danske Sukkerfabrikker<br />
A/S. Bygningsmæssigt blev den første mere<br />
synlige forandring opførelsen af den stadig eksisterende<br />
funktionærbolig vest for fabrikken - til<br />
fabrikkens bogholder. 1903 opførtes i samme<br />
strøg en forvalter- og en sukkermesterbolig<br />
samt kuskebolig med tilhørende hestestald.<br />
Alt - som Havebyen - i tidens gængse senklassicistiske<br />
stil. De nye boliger var placeret vis à<br />
vis det nye bølgeblikslager fra 1898, som var<br />
lagt i forlængelse af sukkerhuset for at afhjælpe<br />
pladsmanglen efter ibrugtagningen af roebanenettet<br />
i 1894, der på Højbygaard fra starten blev<br />
betjent af engelske Bagnall-lokomtiver og indebar<br />
mærkbart øgede leverancer.<br />
I 1930’erne satte et større ”byggeboom” sig<br />
spor. I 1936 byggede man et nyt maskinværksted,<br />
beliggende vinkelret på hovedlængens<br />
bagside med store jernsprossevinduer i facaden<br />
mod syd - og med kontor til fabrikkens første<br />
ingeniør samt laboratorium på 1. sal. Året efter<br />
nedrev man det gamle såkaldte sukkerhus og<br />
erstattede det af et fire etager højt nyt fabriksafsnit<br />
med flere funktioner i samme bygning, både<br />
fordampning, krystallisering, centrifugering og<br />
sækning. Samtidig opførtes bag bølgeblikslageret<br />
et nyt stort grundmuret lager.<br />
Højbygaard Sukkerfabrik i begyndelsen af 1900-tallet<br />
med fuld damp på maskinerne! Hovedfabrikken står stort<br />
set uændret, men der er kommet et rundbuet, skotsk<br />
bølgeblikslager til i 1898, ligesom man helt til venstre ser<br />
hestestalden til kuskeboligen fra 1903. I forgrunden den<br />
spejlende overflade fra det store jordafsætningsbassin,<br />
der blev anlagt o. 1900. Den lille bygning til højre for<br />
fabrikken er den oprindelig smedje i bindingsværk med<br />
spåntag. Her var også et rum til avlsgårdens to engelske<br />
pløjemobiler - hvoraf det ene i dag befinder sig på<br />
Frilandsmuseet i Maribo. (Holeby Lokalarkiv)<br />
Alle tre nybygninger fra 1936-37 fik samme<br />
arkitektoniske udformning som det oprindelige<br />
anlæg - dvs. blev opført i gul mur med røde<br />
murstenslisener og gesimser. Endelig opførtes<br />
i 1940 en bestyrerbolig i rød mur, lidt tilbagetrukket<br />
- i nordvest - omgivet af et parklignende<br />
haveanlæg.<br />
Efter Anden Verdenskrig fulgte endnu en bølge<br />
af nybyggerier. Denne indebar blandt andet i<br />
1950 indretningen af en lokomotivgrav i neder-<br />
Et industrimiljø på landet
0<br />
ste etage af en nybygning i sydøst - umiddelbart<br />
nord for den nye lokomotivremise med fire porte<br />
i syd, der var opført året før. Disse bygninger<br />
opførtes udelukkende i gule sten og med meget<br />
beherskede dekorationselementer - funktionalismen<br />
gjorde sig gældende. Sideløbende moderniseredes<br />
roemodtagelsen med det anlæg,<br />
der ses på billedet, hvor roerne kunne tippes af<br />
og på gummibåndet føres hen over roekulerne,<br />
hvor de blev skubbet ned og via underjordiske<br />
svømmerender ført ind i fabrikken. I 1956 fornyedes<br />
skorstenen.<br />
Endelig opsattes i slutningen af 1950’erne det<br />
af den unge ingeniør H. Brüniche-Olsen udviklede,<br />
kontinuerlige diffusionstrug. Netop denne<br />
effektive teknik blev udslagsgivende for, at en<br />
rationaliseringsbølge satte ind og startede udviklingen<br />
hen mod færre og større fabrikker.<br />
Medvirkende hertil var dog også roebanernes<br />
afløsning af den mere fleksible transport med<br />
lastbiler og traktorer. Den første danske sukkerfabrik,<br />
der blev lukket, blev Højbygaard - efter<br />
kampagnen i 1960. Stedet fik dog en efterhistorie<br />
som papemballagefabrik - og er nu på vej ind<br />
i en helt ny æra.<br />
Et industrimiljø på landet<br />
Litteratur:<br />
Boyhus, Else-Marie 1973, ”<strong>Lolland</strong>” og dens<br />
avlsbrug” i: <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Historiske Samfund,<br />
7-41.<br />
Christensen, Hanne 2007, ”Da roerne kom til<br />
<strong>Lolland</strong>”, Industri, industri, 68-73. København:<br />
Gad.<br />
Christensen, Hanne 2007, Dansk industri. Sukkerfabrikkerne.<br />
Roer i lange baner. Nykøbing F:<br />
Guldborgsund Museum.<br />
Christensen, Hanne 2008, Sukkerfabrikken Højbygaard<br />
- og koblingen til det omgivende kulturlandskab,<br />
upubliceret rapport/<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum.<br />
Drachmann, Povl; Estrup, L 1922, De danske<br />
Sukkerfabrikker 1872-1922. København: Egmont<br />
H. Petersen.<br />
Jensen, Hannelene Toft; Axelsen, Per 1982, Fabriksboliger<br />
i Danmark. <strong>Lolland</strong>-Falster, Maribo<br />
amt. Selskabet til bevaring af industribygninger.<br />
Den høje bygning til venstre - bag dampen - er det nye fabriksafsnit fra 1937, der erstattede det gamle sukkerhus.<br />
Foran ses den oprindelige fabrikshal, der fik en ekstra etage på i 1940erne. Til venstre herfor ses det såkaldte diffusionstrug.<br />
Foto ca. 1958. (Holeby Lokalarkiv).
Årsberetning 2008<br />
1.0 Museets arbejdsgrundlag og formål:<br />
1.1 Navn<br />
Museet hed frem til 31. december 2008 <strong>Lolland</strong><br />
- <strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum. Efter 1. januar 2009<br />
indgår det sammen med Guldborgsund Museum<br />
i Museum <strong>Lolland</strong>-Falster.<br />
1.2 Adresse og telefon<br />
Kontor: Banegårdspladsen, 4930 Maribo, tlf.<br />
7240 1620<br />
Udstillinger: Banegårdspladsen, 4930 Maribo,<br />
tlf. 7240 1620<br />
Frilandsmuseet: Meinckesvej 5, 4930 Maribo,<br />
tlf. 7240 1620<br />
Magasin: Victor Kolbyes Vej 15, 4930 Maribo tlf.<br />
7240 1620<br />
1.3 Kategori og ejerforhold<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum er et statsanerkendt<br />
kulturhistorisk museum for <strong>Lolland</strong> Kommune,<br />
dog har der siden 2007 eksisteret et<br />
samarbejde med Guldborgsund Museum om<br />
Stiftsmuseets tidligere ansvarsområde, nuværende<br />
Guldborgsund Museums ansvarsområde<br />
i tidligere Nysted og Sakskøbing kommuner om<br />
kapitel 8 arbejdet. Museet er en selvejende institution,<br />
der drives af bestyrelsen bag <strong>Lolland</strong>-<br />
<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum.<br />
1.4 Museets formål, herunder ansvars- eller<br />
virkeområde<br />
Museet virker ifølge museumsloven gennem<br />
indsamling, registrering, bevaring, forskning<br />
og formidling inden for sit ansvarsområde for<br />
sikringen af lokalområdets kulturarv samt for<br />
at belyse tilstande og forandringer i lokalområdets<br />
kulturhistorie. Museets ansvarsområde er<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stift, dog begrænset af de ansvarsområder,<br />
der er tillagt de øvrige statsanerkendte<br />
museer i stiftet. Museet havde i 2008 det<br />
arkæologiske og etnologiske ansvar for <strong>Lolland</strong><br />
Kommune.<br />
1.5 Oprettelse<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum er stiftet i 1879<br />
og statsanerkendt i 1890.<br />
1.6 Medlemskab af foreninger og organisationer<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum er medlem af:<br />
Organisationen Danske Museer, Dansk ICOM,<br />
Museumsformidlere i Danmark, Museumstjenesten,<br />
Museumshøjskolen, Industripuljen,<br />
Landbrugspuljen, Fagudvalget for Nyere Tid i<br />
Storstrøms Amt, Fagudvalget for forhistorisk<br />
arkæologi i Storstrøms Amt, Fagudvalget for<br />
Middelalder Arkæologi i Storstrøms Amt, Fagudvalget<br />
for kulturmiljø i Storstrøms Amt, Fagudvalget<br />
for IT i Storstrøms Amt, Kulturmiljørådet<br />
i Storstrøms Amt, Bestyrelsen Digteren for Emil<br />
Aarestrups hus i Nysted, Maribo Uddannelsesråd,<br />
Sukkermuseet i Nakskov, bestyrelsen bag<br />
naturvejledningen Maribo søerne.<br />
1.7 Samdriftsaftaler<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum modtog i 2008<br />
driftstilskud fra staten, det tidligere Storstrøms<br />
Amt i en overgangsordning samt <strong>Lolland</strong> kommune.<br />
De tidligere kommunale samdriftsaftaler<br />
blev overført i 2007 til <strong>Lolland</strong> Kommune. Det<br />
medførte, at det tidligere Maribo Kommune bidrog<br />
med ca. 26,50 kr. pr. indbygger, og de tidligere<br />
6 andre kommuner bidrog med 13.50 kr.<br />
pr. indbygger.<br />
<strong>Lolland</strong> Kommune har valgt at hæve tilskuddet<br />
til 50 kr. pr. indbygger, hvis museet sammenlægges<br />
med et andet statsanerkendt museum.<br />
1.8 Samarbejde med, arbejde og konsulentbistand<br />
for myndigheder, andre museer, institutioner<br />
og andre<br />
Museet yder generelt arbejde og konsulentbistand<br />
for offentlige myndigheder, i særlig grad<br />
kommuner og amt, bl.a. ved gennemgang af<br />
byggetilladelser og lokalplaner, hvilket omhandler<br />
ca. 1200 sager i 2008. Men også på en lang<br />
række af andre områder samarbejder museet<br />
med kommunen f.eks. ved udarbejdelse af kulturplan,<br />
omkring det rummelige arbejdsmarked,<br />
på børnekulturområdet og med Erhvervs- og<br />
udviklingskontoret. Det omfattende arbejde er<br />
pålagt museerne gennem museumslovens kapitel<br />
8.<br />
Årsberetning<br />
af Ulla Schaltz, museumschef<br />
1
Museet samarbejder også med kommunens<br />
skoler og børneinstitutioner.<br />
I henhold til samarbejdsaftale med Nakskov Lokalhistoriske<br />
Arkiv er museet ansvarligt for lønudbetaling<br />
til en af arkivets medarbejdere.<br />
Igennem kulturaftalen er regionaliseringen slået<br />
igennem på hvert af de statsanerkendte museer<br />
i Storstrøms Amt. Regionaliseringen betyder, at<br />
arbejdet på hvert af museerne indenfor områderne<br />
undersøgelser, indsamling, registrering,<br />
bevaring, forskning og formidling udføres med<br />
lokale, regionale og nationale synsvinkler.<br />
På det regionale område har <strong>Lolland</strong> - <strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum fået tildelt det koordinerende ansvar<br />
for IT, det vil bl.a. sige museernes fælles<br />
webportal <strong>Åbne</strong> <strong>Samlinger</strong>.<br />
Museet deltager i øvrige regionale arbejdsfelter<br />
gennem de andre regionale fagudvalg.<br />
Forhistorisk arkæologi: Leif Plith Lauritsen<br />
Middelalderarkæologi: Leif Plith Lauritsen<br />
Nyere Tid: Ulla Schaltz<br />
IT: Leif Plith Lauritsen og<br />
Ulla Schaltz<br />
SAML(Storstrøms Amts museumsledere): Ulla<br />
Schaltz (Formand)<br />
STAK (Storstrøms Amts konserveringscenter,<br />
Nu ”Bevaringscenter Næstved”): Ulla Schaltz<br />
(Næstformand)<br />
Dertil kommer, at museet indgår i samarbejde<br />
med menighedsrådene på <strong>Lolland</strong> i forbindelse<br />
med arbejdet med gravminderegistrering,<br />
kunstværksteder- og foreninger, lokalhistoriske<br />
arkiver, turistforeningen og turistkontoret samt<br />
naturvejleder ved Maribo søerne.<br />
Øvrige samarbejdspartnere i 2008 har været<br />
KUAS, Kulturaftale Storstrøm, LASA, Turistkontoret<br />
i Maribo, Rigspolitiets kriminaltekniske afdeling,<br />
Ammunitionsrydningstjenesten på Skive<br />
kaserne, kommuner på <strong>Lolland</strong> og Storstrøms<br />
Amt og sidst men ikke mindst, Elisabethsminde,<br />
Åvænget, Museumsbanen og folkene på Idasminde.<br />
Alle skal have en stor tak for året, der<br />
er gået.<br />
Amatør historisk/arkæologisk forening<br />
I 2008 har foreningen deltaget i forskellige aktiviteter<br />
og udgravninger. Det er for museet utroligt<br />
vigtigt at have en sådan gruppe at kunne<br />
trække på, da de ofte kan træde til med relativt<br />
kortvarsel.<br />
1.9 Museets leder, navn og stilling<br />
Museets leder er cand.mag. i etnologi og histo-<br />
Årsberetning<br />
rie Ulla Schaltz. Den daglige ledelse af museet<br />
foregår i tæt samarbejde med museets bestyrelse<br />
og museets souschef cand. mag. i middelalderarkæologi<br />
Leif Plith Lauritsen.<br />
2.0 <strong>Samlinger</strong>, arkiver og bibliotek<br />
2.1 Generel beskrivelse af samlinger<br />
Nyere Tid<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum har en stor, gammel<br />
og meget varieret samling af genstande<br />
indsamlet over en mere end 125-årig periode.<br />
Vi antager, at museets samling rummer op mod<br />
100.000 genstande fordelt på alle tidsperioder<br />
og genstandsgrupper. Der er så godt som alt,<br />
hvad hjertet begærer i samlingen og mere til.<br />
Der er alt fra ganske uanselige hverdagsting i<br />
husholdningen eller hos den fattige husmand<br />
til unika og værdifulde genstande. Der er genstande<br />
såvel arkæologiske som nyere tids, men<br />
også en rig samling af fotografier, malerier,<br />
arkivalier og museumssager, som vidner om<br />
tidligere tiders undersøgelser, indsamlinger og<br />
forskning.<br />
Til museets betydningsfulde samlinger regnes<br />
krucifikssamlingen, som i 2006 fik ca.500.000<br />
i de såkaldte ENB-midler fra Kulturarvsstyrelsen<br />
til konservering. ENB står for Enestående<br />
National Betydning. Den polske samling er en<br />
anden helt særlig samling på museet, idet den<br />
beskriver den polske indvandring i forbindelse<br />
med den tidligste del af sukkerroeeventyret på<br />
<strong>Lolland</strong> og Falster omkring 1900. Dertil kommer<br />
et pløjemobil, som knytter direkte an til historien<br />
om sukkerets indførelse i Danmark, fordi det var<br />
ejet af brødrene Frederiksen, der grundlagde<br />
Sukkerfabrikken i Holeby, landets første.<br />
I samlingen af nyere tids genstande findes<br />
en stor møbelsamling, en righoldig samling af<br />
ovne, en rig ursamling og en stor samling af<br />
landbrugsredskaber. Dertil kommer, at Stiftsmuseets<br />
tekstilsamling er unik, herunder særlig<br />
samlingen af dåbsdragter. Der er også i museets<br />
samling hele værksteder bl.a. et karetmagerværksted.<br />
Blandt genstande indsamlet til belysning af den<br />
nyeste tid hører f.eks. Man B&W i Holeby og en<br />
dampmaskine fra savværket i Nysted. I forbindelse<br />
med denne undersøgelse er der hjemtaget<br />
genstande og et meget stort og enestående<br />
tegningsmateriale. Det samme gælder for Højbygård<br />
Sukkerfabrik i Holeby.<br />
Til Stiftsmuseet hører et frilandsmuseum belig-
gende ved Maribo Søerne. Det består af ca.<br />
16 bygninger af forskellige størrelser lige fra<br />
en firelænget gård til husmandshuse, skole og<br />
smedje. Bygningerne er hjemtaget fra <strong>Lolland</strong><br />
og Falster. Frilandsmuseumsafdelingen åbnede<br />
i 1927, og de fleste bygninger blev hjemtaget i<br />
1920erne og 1930erne, dog har museet i perioden<br />
2004-2006 genopført et landarbejderhus.<br />
Den arkæologiske samling<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> <strong>Stiftsmuseums</strong> samlinger fra<br />
ældre stenalder var til for få år siden ganske<br />
almindelige. I de seneste år er der dog fremkommet<br />
enkelte ældre stenalderbopladser<br />
(Hamborgkultur) i området. Dette har medført,<br />
at museet har et relativt rigt materiale fra langt<br />
de fleste perioder af stenalderen, men især<br />
fundmaterialet fra yngre stenalder er særdeles<br />
omfattende med mange og gode fund fra både<br />
tragtbægerkultur, enkeltgravskultur og dolktid.<br />
Der er fra denne tid især bevaret mange flint- og<br />
stridsøkser.<br />
<strong>Samlinger</strong>ne omfatter endvidere et meget stort<br />
og varieret antal bronzegenstande. Genstande<br />
som sværd fra ældre bronzealder og rageknive,<br />
pincetter, syle og andet personligt udstyr fra<br />
yngre bronzealder er en ikke ubetydelig del af<br />
samlingen.<br />
Eftersom øen, der vel at mærke ikke hører til de<br />
til dato bedst arkæologiske undersøgte områder<br />
af Danmark, er ganske rig på spor fra jernalderen,<br />
især de berømte grave som Hobygraven<br />
og Jullingegraven, er der en stor bevidsthed om<br />
jernalderen både i lokalsamfundet og på museet.<br />
En bevidsthed der til stadighed holder fokus på<br />
de mange spændende løsfund fra jernalderen<br />
og vikingetiden, der findes i museet samling.<br />
Af vikingetidens bopladser kendes kun få på<br />
<strong>Lolland</strong>. Mange enkeltfund og metaldetektorfund<br />
indikerer dog, at der også i vikingetiden<br />
har boet en del mennesker på øen. Beboelse<br />
fra overgangen mellem vikingetid og middelalder<br />
er f.eks. fundet ved udgravninger i Hollenæs<br />
og Rødby.<br />
Middelaldersamlingen er relativt svag, ikke<br />
mindst for de områder af genstande, der hører<br />
til i den profane side af middelalderen. Dette<br />
på trods af de nyeste, men små, undersøgelser<br />
både i by og på voldsteder som Vesterborg<br />
og Refshaleborg. Derimod er museets samling<br />
af sakrale effekter fra kirker og klostre ganske<br />
omfattende ikke mindst på grund af museets<br />
imponerende samling af unggotiske korbuekru-<br />
cifikser. Denne imponerende samling lader dog<br />
resterende middelalderlige perioder fremstå<br />
knapt så imponerende, men i samlingen findes<br />
dog fine genstande fra både den romanske og<br />
den sengotiske periode.<br />
Stiftsmuseet ejer ligeledes klosterruinerne fra<br />
Maribo Kloster beliggende ved domkirken. Om<br />
mindre end 8 år har Maribo, og derved klostret,<br />
600 års jubilæum. I den anledning tages der fat<br />
på at få en permanent og stabil løsning for ruinerne.<br />
De fleste genstande der kommer til museet må<br />
stadig siges at være danefæ, som bliver indleveret<br />
i hundredevis på årsplan, men som stort<br />
set alle bliver sendt til Nationalmuseet, hvorfra<br />
vi med tiden kan låne dem tilbage.<br />
2.2 <strong>Samlinger</strong><br />
Det store projekt med at fotodokumentere og<br />
flytte samlingerne til nyt magasin er fortsat i<br />
2008. Som tidligere er alle genstande af materialer<br />
som træ, læder og tekstil frysedesinficeret<br />
inden de indføres i magasinet.<br />
Samtidig er arbejdet med at udskille genstande<br />
af samlingerne sat i system. Således at genstande,<br />
der pga. bevaringstilstand, manglende<br />
oplysninger eller lignende ikke vurderes at<br />
have værdi som en del at samlingen, kan søges<br />
kasseret. Tilladelse til kassation sker efter<br />
ansøgning til Kulturarvsstyrelsen og disse ansøgningerne<br />
skal begrundes og understøttes af<br />
dokumentation inkl. foto.<br />
2.6 Arkiver<br />
I Stiftsmuseets samlinger findes også en del<br />
arkivalier af forskellig karakter. I disse år er museets<br />
medarbejdere ved at få skabt et overblik<br />
over, hvad der findes i arkivkasserne, og ikke<br />
mindst hvordan det er registreret for indeværende,<br />
og hvordan arkivalierne, hvis de gør det,<br />
hæfter sig op på genstande.<br />
Museet har dertil et stort arkiv, som indeholder<br />
materiale, der beskriver museets tilblivelse og<br />
historie. Dette arkiv tilføres løbende nye arkivalier<br />
i form af den løbende førte brevjournal.<br />
Dertil kommer 125-150 kasser med arkivalier<br />
relateret til nyere tids sager og undersøgelser.<br />
Disse arkivalier er ikke registreret i Regin, men<br />
det arbejdes der på i de kommende år. I denne<br />
del af museets arkivalier ligger fantastiske undersøgelser<br />
som Stiftsmuseet blev landskendt<br />
for at have foretaget i 1960erne, 70erne og<br />
80erne under tidligere museumsleder Else-Ma-<br />
Årsberetning
ie Boyhus.<br />
På det arkæologiske område findes både sognearkiver<br />
og arkæologiske sager af ældre dato.<br />
Størstedelen af dette materiale er registreret i<br />
EDB, men dataene skal overføres til Regin.<br />
Museet har en meget stor billedsamling. Den<br />
består af billeder af museets genstande, historiske<br />
billeder og et par meget store samlinger af<br />
glasnegativer, som er uregistrerede.<br />
I 2008 blev Rådhusundersøgelsen færdig registreret<br />
og pakket i arkiv. Det blev også året<br />
hvor der blev taget hul på en indsamling/indlevering<br />
fra 1997 kaldet Bøgelund-samlingen. Det<br />
er en meget stor samling med mere end 400<br />
genstande og næsten lige så mange arkivalier.<br />
Alle genstande og næsten alle arkivalier fra den<br />
oprindelige indlevering er registreret i Regin.<br />
Museet modtog i slutningen af året flere genstande<br />
og arkivalier til Bøgelund-samlingen, der<br />
efterfølgende skal registreres.<br />
En lånt mappe med dokumenter og billeder fra<br />
Waggon fabrikken VULCAN er scannet, en anden<br />
lånt mappe med billeder af dragter fra museets<br />
samling er ligeledes scannet. Der har været<br />
en del forespørgsler vedr. billeder og øvrige<br />
oplysninger om huse og personer. Især har der<br />
været stor interesse for ”de polske indvandrere”<br />
(roepolakkerne).<br />
Tegningerne fra Holeby Diesel og Holeby Sukkerfabrik<br />
er ved at blive indtastet i Regin.<br />
2.7 Bibliotek<br />
Biblioteket har igen i 2008 til stadighed udbygget<br />
sin righoldige samling af relevant litteratur såvel<br />
i form af tidsskrifter som af bøger. Det sker gennem<br />
indkøb samt gaver og bytteforbindelser.<br />
I første halvdel af 2008 har en medarbejder været<br />
ansat til at varetage biblioteket. Pga. denne<br />
medarbejders overgang til efterløn, er det kun<br />
de helt nødvendige arbejdsopgaver, der er foretaget<br />
på biblioteket i andet halvår.<br />
Det forventes, at der i 2009 vil være en bibliotekar<br />
til at forestå museets bibliotek, således at<br />
bogsamlingen kan behandles mere professionelt,<br />
end det hidtil har været tilfældet.<br />
Der arbejdes på at få gjort bogsamlingen tilgængelig<br />
for publikum, og i den forbindelse<br />
har museet kontaktet Stiftsbiblioteket i <strong>Lolland</strong><br />
Kommune med henblik på, at samlingen skal<br />
gøres tilgængelig over bibliotekets søgesystem,<br />
og bøgerne skal kunne læses på læsesal på<br />
museet.<br />
Årsberetning<br />
3.0 Indsamlinger, erhvervelser og undersøgelser<br />
3.1 Indsamling<br />
Den store revision af samlingerne skal medvirke<br />
til at skabe overblik, således at en indsamlingspolitik<br />
kan udformes og nedskrives.<br />
Primo 2008 blev det bestemt at <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Stiftsmuseum pr. 1.1.2009 skulle fusionere med<br />
Guldborgsund Museum under navnet Museum<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster. Denne sammenlægning medfører<br />
at en nedskreven indsamlingspolitik bør<br />
udformes på grundlag af det nye museums fusionerede<br />
samlinger.<br />
I 2008 er der derfor kun indsamlet meget få<br />
genstande og primært gennem undersøgelsesvirksomhed<br />
og kapitel 8 gravninger, samt<br />
genstande som styrker allerede veletablerede<br />
fokusområder.<br />
3.2 Erhvervelser<br />
Ligesom tidligere år er museet gennem 2008<br />
ofte blevet kontaktet af kommunens borgere<br />
med tilbud om at overtage diverse effekter. Der<br />
er i 2008 indkommet et antal fine genstande til<br />
styrkelse at museets samlinger. Museet er taknemlig<br />
for denne bevågenhed og møder stor forståelse<br />
enten vi vælger at hjemtage effekterne<br />
til den egentlige museumssamling, til studie- og<br />
formidlingssamlingen eller ser os nødsaget til at<br />
takke nej med begrundelse i f.eks. genstandenes<br />
manglende proveniens eller i at et større<br />
antal lignende genstande allerede indgår i museets<br />
samlinger.<br />
I løbet af 2008 var Stiftsmuseet konsulent på<br />
nedlæggelsen af Museum Saxtorp i Sakskøbing;<br />
i den forbindelse modtog museet også en<br />
række genstande.<br />
Som hovedregel erhverves de indkomne genstande<br />
som gaver, men også i 2008 har museet<br />
indkøbt et enkelt stykke:<br />
Et ur tilvirket at den kendte urmager Smith som<br />
var borger i Maribo fra 1772 til sin død i 1819.<br />
Museet har ure som fokusområde og råder over<br />
en fin samling, hvori indgår flere ure af ovennævnte<br />
Smith. Indkøbet styrker forskningsværdien<br />
af denne samling.<br />
3.3 Undersøgelser<br />
Arbejdet med museumslovens kapitel 8<br />
Byggesager:<br />
En del af det arkæologiske arbejde på museet<br />
er den arkivariske og fysiske kontrol i forbindelse<br />
med byggesager. Hvor året 2007 var et
elativt stille år, var der en tydelig fremgang at<br />
mærke i 2008. Dette betød, at museet havde en<br />
række mindre selvfinansierede markvandringer<br />
og undersøgelser, men også enkelte egentlige<br />
forundersøgelser og udgravninger.<br />
Alle byggesagerne er blevet gennemgået for arkæologisk<br />
og kulturhistorisk interesse. I mange<br />
tilfælde er der ingen fare for kulturarven, men på<br />
trods af dette er det er dog vigtigt, at museet får<br />
muligheden for at gennemgå sagerne. Tidligere<br />
var der en del byggesager, som desværre aldrig<br />
kom museet i hænde. På dette område er det<br />
blevet langt bedre, da museet nu kun skal samarbejde<br />
med <strong>Lolland</strong> Kommune, og vi allerede<br />
fra start har fået etableret et fint samarbejde om<br />
dette meget vigtige arbejdsområde.<br />
Arkæologisk tilgang<br />
Som nævnt ovenfor modtager museet mange<br />
byggesager fra kommunen. Disse byggesager<br />
bliver i første omgang kontrolleret arkivarisk og<br />
via diverse databaser samt kortmateriale. Er der<br />
interessante sager, der springer i øjnene, enten<br />
på grund af nærtliggende registreringer eller på<br />
grund af topografiske forhold, bliver disse sager<br />
undersøgt nærmere.<br />
I første omgang arbejdes der mere intensivt i<br />
museets arkiver. Alt efter sag kan denne undersøgelse<br />
fortsætte i det pågældende område,<br />
hvor der evt. kan foretages en hurtig markvandring.<br />
Hvis der ikke dukker noget af interesse op, stoppes<br />
gennemgangen af sagen her. Findes der<br />
derimod noget af interesse, bliver der i første<br />
omgang skrevet et brev til pågældende bygherre,<br />
hvor museet anbefaler en forundersøgelse.<br />
Resultatet af denne undersøgelse afgør, om<br />
museet ønsker en egentlig gravning i området<br />
eller ej.<br />
Nyere tid byggesager<br />
I forbindelse med museets kap. 8 arbejde sender<br />
<strong>Lolland</strong> Kommune deres byggesager ind til<br />
gennemsyn på museet.<br />
Sideløbende med arkæologiens gennemgang<br />
af byggesagerne bliver disse sager ligeledes<br />
gennemgået og registreret. Det kan medføre et<br />
egentligt besøg af museet på stedet for at vurdere<br />
konsekvens, omfanget af indgreb eller for<br />
at rådgive. I tilfælde af nedrivning af en kulturhistorisk<br />
interessant bygning eller bygningsanlæg<br />
foretages en fotodokumentation.<br />
Danefæsager<br />
Museet modtager jævnligt en del danefæobjekter.<br />
Disse bearbejdes løbende, dog samles der<br />
ind til en dags arbejde eller mere pr. behandling.<br />
I forbindelse med sagerne noteres det, hvorfra<br />
fundet er indkommet og under hvilke omstændigheder,<br />
det kom for dagen. Endvidere noterer<br />
man på DKC-Online, hvor fundet kommer fra,<br />
og sluttelig sender man det til danefævurdering.<br />
Det kan nævnes at der i perioden 2006-2008<br />
indkom over 50 forskellige danefæfund, med<br />
tilsammen over 500 genstande.<br />
Arkæologien 2008<br />
2008 var året hvor arkæologien fandt sine ben<br />
i den nye kommune. Et samarbejde med kommunens<br />
byggesagsforvaltning gik i løbet af året<br />
fra at have været ok til at være udmærket. Dette<br />
skyldes ikke mindst en virkelig god kommunikation<br />
mellem kommunen og museet.<br />
Blandt de mest spændende reelle undersøgelser<br />
vi foretog i 2008 var Nysteds sognegård og<br />
arbejdet med at følge gravningerne i stræderne<br />
i Nakskov.<br />
Sognegården i Nysted<br />
Forud for påbegyndelsen af den nye sognegård<br />
i Nysted foretog museet er egentlig forundersøgelse<br />
af arealet, hvor bygningen var tænkt<br />
at skulle ligge. Området mellem præstegården<br />
og kirken syntes at være oplagt for at indeholde<br />
flere spor af nu forsvundne bygninger. Det var<br />
bl.a. klart, at den ældste præstegård tidligere lå<br />
langs kirkegårdsmuren.<br />
Denne bygnings stensatte kælder afslørede udgravningen<br />
dog også spor af, men noget omrodet<br />
som om den var blevet ødelagt i forbindelse<br />
med husets nedrivning.<br />
Hvad der var overraskende var bygningen, som<br />
blev påtruffet godt 12 meter længere inde på<br />
matriklen. Dette hus, hvor vi påtraf en syldstensrække<br />
og et par gulve, syntes at være fra tiden<br />
lige efter middelalderen. Ved at grave et lille hul<br />
gennem gulvet, fandt vi endnu et gulv længere<br />
nede, 20 cm under det øverste gulv. Hvor det<br />
øverste gulv bestod af brosten og teglsten, syntes<br />
det underliggende at være udelukkende af<br />
tegl, endda de såkaldte munkesten.<br />
Hvorledes denne bygning forholder sig til kælderen<br />
fra den gamle præstegård vides ikke. Her<br />
vil kun fremtidens udgravning afsløre, hvilken<br />
evt. forbindelse der er mellem de to bygninger.<br />
Prøvegravningen afslørede, at en udgravning<br />
Årsberetning
i området hvor sognegården skal placeres, vil<br />
være givtig for forståelsen af udviklingen på<br />
præstegårdsmatriklen og samtidig give en dokumentation<br />
af de tidligere bygninger i området.<br />
Stræderne i Nakskov<br />
Gennem hele efteråret fulgte museet renoveringen<br />
af vandledningerne i 4 af Nakskovs gamle<br />
stræder. Generelt var hullerne ganske små,<br />
hvilket også kunne ses på genstandsmaterialet.<br />
Ikke desto mindre var resultaterne af udgravningen<br />
meget spændende og vil her blive beskrevet<br />
ganske kort, da efterbehandlingen endnu<br />
ikke er helt færdig.<br />
De gader der blev undersøgt var: Kongens Tofte,<br />
Tolderenstræde, Bibrostræde og Kattesundet.<br />
De umiddelbart mest spændende resultater<br />
fremkom i Kongens Tofte og Tolderenstræde.<br />
I den førstnævnte fremkom midt i gadeforløbet<br />
en nedgravning der tolkes som en brønd.<br />
At denne brønd dukkede op midt i gaden var<br />
ganske uventet. Normalt betragter vi gadenettet<br />
i Nakskov som rimeligt tæt på middelalderen.<br />
At der nu pludselig ligger en brønd midt i den<br />
smalle Kongens Tofte, tyder - ligesom gadenavnet<br />
- faktisk på, at kongen her havde en tofte,<br />
altså en gård. Denne gård må have været meget<br />
stor eller have ligget forskudt i forhold til det<br />
moderne vejforløb. Brønde hører nemlig ikke til<br />
i en smal gade, men inde på en gårdsplads eller<br />
på et større torv.<br />
I Tolderenstræde stødte vi under udgravningen<br />
på bolværk nede for enden af gaden. Dette bolværk,<br />
der ligger lige ud for husrækken, må høre<br />
til en relativ tidlig havnefront. Vi har taget prøver<br />
af træet og venter nu på en endelig datering.<br />
Om bolværket er fra 1600årene eller måske ligefrem<br />
fra 14-1500årene må tiden vise – men<br />
spændende er det.<br />
Nyere tid<br />
Kvindelejr<br />
I sommeren 2008 havde museet stud.mag.<br />
Anne Brædder på feltarbejde på kvindelejr på<br />
Femø. Kvindelejr på Femø er en vigtig del af<br />
<strong>Lolland</strong>s kulturhistorie og ikke mindst vigtig for<br />
småøernes branding. Feltarbejdet blev en succes,<br />
og der blev skabt en positiv kontakt til arrangementsgruppen<br />
bag lejren. Museet søgte<br />
midler i Kuas´ rådighedssum til videre undersøgelser<br />
med efterfølgende udstilling. Bevillingen<br />
gik igennem, og Anne Brædder fortsætter pro-<br />
Årsberetning<br />
jektet til sommer.<br />
Den sidste Maribo øl<br />
En epoke er slut; den sidste øl blev brygget<br />
på bryggeriet i Maribo i begyndelsen af 2008.<br />
Museet gik i samarbejde med Holeby LokalTv<br />
om at lave en film om bryggeriet. Indtil dato har<br />
Holeby LokalTv udført størstedelen af det fælles<br />
projekt. Museets andel afventer ansættelse af<br />
ny Nyere tids inspektør i Museum <strong>Lolland</strong>-Falster.<br />
Museum Saxtorp<br />
I 2008 har museet også medvirket til en trist begivenhed.<br />
Museum Saxtorp i Sakskøbing måtte<br />
give op og dreje nøglen om grundet manglende<br />
tilførsel af frivillig arbejdskraft. Museet søgte<br />
sammen med Museum Saxtorp penge i Guldborgsund<br />
Museum til ansættelse af en projektmedarbejder,<br />
der kunne medvirke til at afvikle<br />
museets på en god og forsvarlig måde. Dette<br />
arbejde blev gennemført af stud.mag. Katha<br />
Qvist.<br />
Saveregistrering af herregårdsmiljøer<br />
Museet samarbejder med <strong>Lolland</strong> Kommune,<br />
Reventlow Museet Pederstrup og Kulturarvsstyrelsen<br />
om et forsøgsprojekt støttet af Real<br />
Dania. Projektet skal udvikle nye metoder til at<br />
Save registrere hele herregårdsmiljøer.<br />
Det Maritime Danmark<br />
Stiftsmuseet har bidraget med artikler til Kulturarvsstyrelsens<br />
guide om maritime miljøer i<br />
Danmark. Det blev til et frugtbart samarbejde<br />
mellem kulturregion Storstrøms museer og Fiskeri-<br />
og Søfartsmuseets museumsinspektør<br />
Mette Guldberg, der forestod projektet. Guiden<br />
ventes at udkomme på nettet i løbet af første<br />
kvartal 2009.<br />
Landsby- og havnekataloget<br />
I samarbejde med <strong>Lolland</strong> Kommune har Stiftsmuseet<br />
i 2007 udarbejdet et katalog, der kort og<br />
ud fra få kilder samt en besigtigelse, beskriver<br />
kommunens landsbyer.<br />
Kataloget indgår som et arbejdspapir i <strong>Lolland</strong><br />
Kommunes store Real Dania Projekt ”Mulighedernes<br />
Land”, men bruges også i arbejdet med<br />
Kommuneplanen 2009, hvortil museets leder<br />
også kommer med bidrag om kulturmiljøer.<br />
I begyndelsen af året blev der også udarbejdet<br />
et katalog over kommunens havne.
Sukkerfabrikken i Holeby og andre industriminder<br />
Det er en stor glæde for Stiftsmuseet, at Danmarks<br />
første sukkerfabrik, nemlig Sukkerfabrikken<br />
<strong>Lolland</strong> beliggende i Holeby blev udpeget<br />
til ét af de 25 nationale industriminder. Stiftsmuseet<br />
har i den forbindelse holdt en tæt kontakt<br />
med fabrikkens ejer og samarbejder med ejeren<br />
om formidling af fabrikkens bygninger og<br />
historie. I 2008 gennemførte industrihistoriker<br />
Hanne Christensen en undersøgelse af fabrikkens<br />
bygningers udvikling. Den færdige rapport<br />
indgår nu som arbejdsredskab for både ejer og<br />
kommune med henblik på den optimale bevaring<br />
og formidling af bygningen. Undersøgelsen<br />
blev støttet af Kulturarvsstyrelsen.<br />
Under det nationale niveau ligger det regionale.<br />
På det regionale niveau er der også udpeget industriminder,<br />
og det drejer sig for <strong>Lolland</strong> Kommune<br />
om: Ota og Nakskov Skibsværft, begge<br />
Nakskov og Holeby Dieselmotor fabrik.<br />
3.4 Forskning<br />
Arkæologi<br />
Museet har ikke som sådan foretaget egentlige<br />
forskningsudgravninger 2008.<br />
Museets krucifikssamling<br />
Krucifikset fra Horbelev<br />
I<br />
2006 fik museets krucifikssamling ENB midler<br />
til konservering. Samlingen er unik, fordi den<br />
består af hele 9 styk, men også fordi de alle er<br />
fremstillet inden for en relativ kort periode og på<br />
meget forskellige vis. I forbindelse med konserveringsarbejdet<br />
og den efterfølgende etablering<br />
af ny udstilling vil der blive udgivet en bog om<br />
samlingen og de sammenhænge, den indgår<br />
i med hensyn til liturgi og kirkebyggeriet i middelalderen,<br />
særlig på <strong>Lolland</strong> og Falster. Bogen<br />
ventes udgivet i 2009. Arbejdet med konservering<br />
af krucifikserne gik i gang på Bevaringscenter<br />
Næstved i 2007 og blev færdigt i 2008.<br />
4 konservering og bevaring<br />
4.1 Konservering<br />
I 2008 har der fra den magasinansvarlige været<br />
fokus på den præventive konservering. Rutiner<br />
i forbindelse med håndtering, pakning og flytning<br />
og frysedesinfektion er gennemgået. Der<br />
er indkøbt et antal dataloggere med henblik på<br />
kontinuerlig registrering af temperatur og relativ<br />
fugtighed i museets magasiner og udstillinger<br />
samt udsat feromonfælder til indfangning/registrering<br />
af eventuelle skadedyr.<br />
En del af museets genstande har lidt overlast,<br />
så som skadedyrsangreb eller skimmelsvamp,<br />
på grund af tidligere dårlige opbevaringsforhold.<br />
En del af disse kan vi selv afhjælpe ved hjælp<br />
af ovennævnte nedfrysninger til -40C, rengøring<br />
eller mindre restaureringer, som kan udføres på<br />
museets egne værksteder.<br />
Derudover har museet 5 andele, svarende til<br />
ca. 60.000 kr., i Bevaringscenter Næstved. Disse<br />
andele anvendes til mere udstyrskrævende<br />
specialopgaver. Bevaringscenter Næstved har i<br />
2008 færdiggjort den store opgave med konservering<br />
af museets krucifikssamling. Dette arbejde<br />
er primært udført for ENB midler men med<br />
tilskud af egne andele. Også i 2008 lykkedes<br />
det museet at få bevilget ENB midler fra Kulturarvsstyrelsen.<br />
Denne gang til konservering af<br />
en maj-/sommerstang. <strong>Lolland</strong>-Falster Stiftsmuseum<br />
er eneste danske museum ud over Nationalmuseet,<br />
som har en sådan genstand i sine<br />
samlinger - faktisk har museet hele tre stykker,<br />
som alle indgår i museets basis-udstilling.<br />
4.3 Bevaringsarbejdet<br />
Kapitel 8 -bevaringsarbejdet<br />
Indtil nu har museet kommenteret lokal-, kommune-<br />
og regionsplaner fra kommuner og amt.<br />
Fra 1. januar 2007 fik museet <strong>Lolland</strong> Kommune<br />
som område og amtet blev nedlagt. Der er nu<br />
kun én samarbejdspartner, hvor der tidligere var<br />
9 kommuner og 1 amt. Det har givet en god mu-<br />
Årsberetning
lighed for at styrke samarbejdet med kommunen<br />
om planarbejdet. Museet deltager nu langt mere<br />
i arbejdet med udarbejdelse af kommuneplaner.<br />
Museets faglige medarbejdere arbejder tættere<br />
sammen med både plankontoret i <strong>Lolland</strong> Kommune<br />
og Erhverv og Udvikling.<br />
Museet kører jævnligt rundt i området og tilser<br />
enkelte gravhøje, voldsteder m.m., der er mere<br />
eller mindre truet af enten dyrkning eller naturlig<br />
nedbrydning. Monumenterne bliver fotodokumenteret<br />
og arkiveret lokalt hos museet.<br />
I de tilfælde hvor vi ser eller bliver informeret<br />
om f.eks. en landmand, der pløjer for tæt på en<br />
gravhøj, laver vi naturligvis en personlig opfølgning<br />
hos landmanden efterfulgt af et brev.<br />
5 Formidling<br />
5.1 Formål<br />
Museets overordnede mål på formidlingsområdet<br />
er at formidle <strong>Lolland</strong>s kulturhistorie. Museets<br />
samlinger stammer fra <strong>Lolland</strong> og Falster, og<br />
således inddrages Falster også i formidlingen.<br />
Det er ligeledes museets mål, at <strong>Lolland</strong>s kulturhistorie<br />
perspektiveres i forhold til nationale<br />
og internationale forhold.<br />
Der samarbejdes i vid udstrækning med andre<br />
museer. Det er museets opgave at indgå i formidlingssamarbejder<br />
med andre museer dækkende<br />
forskellige temaer og geografi. Det giver<br />
mulighed for at perspektivere og derved styrke<br />
formidlingen.<br />
Der er ikke blevet etableret nye dele af den<br />
permanente udstilling i 2008. Dette hænger<br />
sammen med, at kræfterne er anvendt på andre<br />
områder som magasin, andre formidlingsaktiviteter<br />
og ikke mindst på sammenlægningen<br />
med Guldborgsund Museum. Da museets faste<br />
basisudstillinger er etableret for mere end 25 år<br />
siden, er udstillingsudtrykket ved at være forældet.<br />
Der arbejdes derfor på en fælles plan for<br />
nye faste udstillinger i samarbejde med Guldborgsund<br />
Museum.<br />
5.2 Udstillinger<br />
Særudstillinger<br />
To store særudstillinger i den store sal<br />
I januar 2008 overtog <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum<br />
Storstrøms Kunstmuseums gamle udstillingslokaler.<br />
Det åbnede for nye muligheder for<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum, der pludselig fik<br />
nye store og fine lokaler. De nye lokaler har betydet,<br />
at museet har haft mulighed for at lave<br />
to store særudstillinger i løbet af året. Udstillin-<br />
Årsberetning<br />
gerne er begge crossover udstillinger, hvilket vil<br />
sige, at det er udstillinger, der blander kulturhistorie<br />
og kunst. De to udstillinger er lavet i samarbejde<br />
med projekternes kunstnere og støttet<br />
økonomisk af Region Sjælland.<br />
Lokalerne blev indviede d. 1. marts med åbning<br />
af den første særudstilling med titlen ”Kystnær<br />
– Mennesket og havet, Kulturhistorie og kunst”.<br />
Udstillingen gav de besøgende indblik i livet og<br />
historien langs <strong>Lolland</strong>s og <strong>Falsters</strong> kyster. Det<br />
blev gjort ved hjælp af kulturhistoriske genstande,<br />
arkæologiske fund, informationsplancher og<br />
forskellige stemnings artefakter, der var med til<br />
at skabe en helhed i udstillingen. Rundt mellem<br />
det kulturhistoriske udstillede ni forskellige danske<br />
og udenlandske kunstnere. De havde hver<br />
især udarbejdet værker, der skulle vise netop<br />
deres forståelse af begrebet Kystnær.<br />
D. 3. oktober åbnede den anden crossover udstilling<br />
i rækken. Denne gang var temaet jagt og<br />
udstillingen kom til at hedde ”Jagtens Element”.<br />
Udstillingen var i princippet bygget op på samme<br />
måde som den første – med kulturhistorie<br />
blandet med kunst. Også denne gang deltog ni<br />
danske og udenlandske kunstnere med værker,<br />
der på en eller anden måde omhandler jagtens<br />
element. Blandet med kunsten ses kulturhistorien,<br />
der ved hjælp af kulturhistoriske- og arkæologiske<br />
genstande og informationsplancher<br />
tager den besøgende en tur med tilbage til de<br />
første jægere og frem til i dag.<br />
Kunstudstillinger på 1. sal.<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum lavede for nogle<br />
år siden en aftale med Maribo Kunstforening<br />
om, at de kan låne museets to særudstillingslokaler<br />
på 1. sal, når der er plads til det. Denne<br />
aftale har kunstforeningen i 2008 benyttet sig af<br />
tre gange.<br />
Fra 1.februar til 2. marts udstillede maler John<br />
Olsen sine værker under titlen ”Tegninger, tusch<br />
og pensel med forskellige temaer”. Udstillingen<br />
koncentrerede sig om kunst på papir i form af<br />
tegninger med tusch og pensel. John Olsen har<br />
i mange år arbejdet med naturen og mennesket,<br />
hvilket kom tydeligt frem i kunstnerens værker.<br />
Her gav han sine tolkninger på fugle, kvinder,<br />
organer, dyr og mennesker.<br />
Fra 9. maj til 7. juni udstillede de to lokale kunstnere<br />
Lise Ring og Else Visholm under titlen ”Fra<br />
Rom til Bornholm”. Lise Rings værker er inspire-
et af hendes ophold i Rom, hvor hun har tegnet<br />
og malet forskellige motiver af området, mennesker<br />
og dyr, som har været en del af hendes<br />
ophold i det italienske. Else Visholms værker er<br />
inspireret af Bornholm og øens skønne natur.<br />
Fra 3. oktober - 1. november udstillede billedkunstneren<br />
Jens Bohr under titlen ”Danmarksbilleder<br />
- træsnit af Jens Bohr”. Udstillingen bestod<br />
af træsnit som kunstneren har hentet inspiration<br />
til rundt om i hele Danmark. Som billedkunstner<br />
arbejder Jens Bohr primært med keramik og<br />
grafik. Grafikken er hans største arbejdsfelt, og<br />
det består hovedsageligt af træsnit.<br />
”Lys over <strong>Lolland</strong>”<br />
Igen i år lagde <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum<br />
lokaler til Lys over <strong>Lolland</strong>. Denne gang var<br />
udstillingen rykket ind i Museumsbygningen på<br />
Banegårdspladsen og var en ren kunstudstilling.<br />
Årets udstiller var den tyske maler og professor<br />
Matthias Koeppel, der med sine fotografilignende<br />
malerier gav tilskueren et indblik i Berlins historie.<br />
Dog med særlig interesse for Den Kolde<br />
Krig med Muren som det centrale symbol.<br />
Det var fra begyndelsen bestemt, at udstillingen<br />
skulle blive på museet i tre uger og ikke<br />
kun den ene uge, hvor Lys over <strong>Lolland</strong> fandt<br />
sted. Selvom det var en fantastisk udstilling trak<br />
den desværre ikke det ønskede antal gæster.<br />
Det publikum der var forbi og se udstillingen var<br />
imidlertid alle enige om, at det var en helt fantastisk<br />
udstilling.<br />
Juleudstillingen der blev til ”Kugleudstillingen”<br />
21. november åbnede særudstillingen ”Dansk<br />
Flinteindustri fra 1880 – 1980”. Udstillingen viser<br />
hvordan flintindustrien langsomt begyndte<br />
at dukke op rundt om i landet i 1880’erne. Dog<br />
med hovedpart i den østlige del af landet med<br />
Stevns og Møn som de primære resurseområder.<br />
Udstillingen tager den besøgende med på<br />
en fantastisk industrihistorie, der både byder på<br />
spændende informationer om industrien og personerne<br />
bag, utrolige billeder af det arbejdende<br />
folk samt genstande, der viser hvad kugleflint<br />
egentlig er. Udstillingen er et dyk ned i en for<br />
mange ukendt men alligevel fascinerende verden.<br />
Udstillingen viser samtidig lidt om hvad flint<br />
har været brugt til gennem historien, heriblandt<br />
flintøkser og bøsseflint.<br />
Udstillingen er en vandreudstilling, der er lavet<br />
af Gunnar Solvang fra Køge Museum. Udstillingen<br />
kan ses frem til 12. september 2009.<br />
Samlernes rum<br />
Samlernes Rum på 1. sal i Museumsbygningen<br />
har i en årrække stået åben for private og i de<br />
fleste tilfælde lokale samlere. Rummet har i gennem<br />
årene været anvendt til at udstille mange<br />
forskellige genstande og 2008 har ikke været<br />
anderledes.<br />
Året startede med udstillingen ”Kors og ikoner”,<br />
der viste forskellige smukke kors og ikoner.<br />
Herefter fulgte udstillingen ”Nostalgi - fra fonograf<br />
til cd”, der viste musikafspillerens historie<br />
fra de første grammofoner til nutidens cd- og<br />
dvdafspillere. Den sidste udstilling i Samlernes<br />
Rum i 2008 var udstillingen ”Porcelæns- og juledukker”.<br />
Her kunne opleves forskellige typer<br />
af porcelænsdukker, og man kunne se hvordan<br />
sådanne dukker fremstilles.<br />
5.3 Anden formidling<br />
Feriearrangementer<br />
Vinterferien stod i 2008 i kunstneren John Olsens<br />
tegn. Her havde alle børn og unge mulighed<br />
for at gå i kunstnerens fodspor, og eksperimentere<br />
med former, farver og billedsprog.<br />
Tegnekurset bestod i, at deltagerne først var på<br />
rundvisning i John Olsens udstilling på museet,<br />
hvorefter de fik lov til selv at være Leonardo da<br />
Vinci eller Van Gogh. Dog med baggrund i John<br />
Olsens værker og motiver.<br />
Sommerferien bød igen i år på det efterhånden<br />
traditionsrige sommersjov. Her havde museet<br />
Årsberetning
0<br />
valgt at udvide tidsrummet for aktiviteterne med<br />
en time. Det betød, at Frilandsmuseet hver tirsdag<br />
i skolernes sommerferie bød på fire timers<br />
sommerferieunderholdning. Museets tilbagevendende<br />
sommerferieaktiviteter er efterhånden<br />
blevet en stor succes, og 2008 var ingen<br />
undtagelse. I løbet af de seks tirsdage havde<br />
vi rigtig mange glade børn og unge på Frilandsmuseet,<br />
der var meget interesseret i at deltage i<br />
de planlagte aktiviteter.<br />
Efterårsferien var præget af udstillingen ”Jagtens<br />
Element”. Arrangementerne var på trods<br />
af jagttemaet meget forskellige, hvilket trak et<br />
meget bredt publikum af børn og voksne til Frilandsmuseet.<br />
Maribo Tattoo<br />
Efterhånden er det blevet en tradition, at Frilandsmuseet<br />
i samarbejde med bl.a. Maribo<br />
Turistbureau, Maribo Borgervæbning og Beredskabstjenesten<br />
i Maribo byder velkommen til<br />
årets Maribo Tattoo. I år var ingen undtagelse.<br />
Lørdag d. 13. september slog Frilandsmuseet<br />
dørene op til årets tattoo med temaet ”In Army”.<br />
Et sådan tema har visse forpligtelser. Det var<br />
derfor også med stor glæde man kunne byde<br />
velkommen til årets åbningstaler forsvarsminister<br />
Søren Gade. Årets tema betød samtidig, at<br />
der deltog forskellige typer af militære køretøjer,<br />
der i løbet af eftermiddagen lavede opvisning<br />
på pladsen. Udover årets militære indslag bød<br />
årets tattoo også på gamle kendinge som f.eks.<br />
Skt. Jørgens Brødrene, Sjællandske Artillerie<br />
og Feldtkorps, Roskilde Garden, Helsingør Pigegarde,<br />
Maribo Borgervæbning og Slagelse<br />
Garden.<br />
Det brede spektrum af deltagere betød, at det<br />
trak et stort antal gæster til arrangementet.<br />
Tattoo vender tilbage i 2010.<br />
Håndværkerdage på Frilandsmuseet<br />
I 2008 blev der afholdt to håndværkerdage på<br />
Frilandsmuseet. Museets håndværkerdage<br />
vokser sig større år for år, og det bliver mere og<br />
mere interessant at afholde arrangementerne,<br />
da viften af håndværkere efterhånden er meget<br />
bred.<br />
På årets første håndværkerdag kunne de besøgende<br />
stifte bekendtskab med bl.a. kobbersmeden,<br />
sortkrudtskytten, pilefletteren, maleren,<br />
tækkeren, væveren, smeden, tømreren, mureren,<br />
tinstøberen og rebslageren. Derudover var<br />
der i løbet af dagen forskellige aktiviteter. Her<br />
Årsberetning<br />
kunne man få en snak med ornitologen, hønseavleren<br />
og gartneren eller følge beslagsmedens<br />
arbejde med skoning af hest, fåreklipperens arbejde<br />
med af få vinterulden af fårene samt tømrerens<br />
arbejde med at fremstille køkkenbordet<br />
til Havehuset.<br />
Ved den anden håndværkerdag, der fandt sted<br />
hen på sensommeren havde antallet af håndværkere<br />
snegen sig op på 24 forskellige. Det<br />
betød, at der selvfølgelig var en del nye - heriblandt<br />
guldsmeden, hørværkstedet, stenhuggeren<br />
og møbelpolstreren. Men der var også rigtig<br />
mange kendinge, heriblandt mange af forårets<br />
deltagere. Som et ekstra indslag bød årets sidste<br />
håndværkerdag også på folkedansere. De<br />
underholdt de besøgende med dans samt fremvisning<br />
af deres dragter mm. Køkkenpigerne-<br />
og drengene i Havehuset havde under begge<br />
dagene meget travlt med pandekage- og brødbagningen,<br />
hvilket efterhånden er en forventet<br />
del af Frilandsmuseets håndværkerdage.<br />
Fra Damp til Diesel<br />
Igennem de sidste par år har der været en dag<br />
med minidamp på Frilandsmuseet i løbet af sæsonen.<br />
I år var arrangementet imidlertid udvidet<br />
til et stort damptræf, der løb henover en weekend.<br />
Museet havde i den forbindelse fået mange<br />
forskellige klubber og institutioner, der havde<br />
noget med damp at gøre, til at komme. Det betød,<br />
at man på Frilandsmuseet og på engen bag<br />
kunne opleve maskiner fra Landbrugsmuseet<br />
Christianssæde, fra Traktormuseet Eskildstrup,<br />
biler fra <strong>Lolland</strong>-Falster Veterantraktorklub, WV<br />
- luftkølede biler, Maribos damptromle fra 1925,<br />
store damptraktorer, ballonpustemaskine, Frilandsmuseets<br />
egen lokomobil, dampmaskinen<br />
fra Nysted, Engestoftes store traktor, <strong>Lolland</strong>s<br />
Brandvæsen, dyr fra Elisabethsminde, minidampmaskiner,<br />
veteranbiler, jazzmusik, dampgrammofon<br />
og meget andet.
I løbet af dagen kunne de besøgende få en tur<br />
med de store maskiner, der kørte rundt på en<br />
lukket bane på engen eller høre og se dampmaskinen<br />
fra Nysted køre.<br />
Arrangementet var en utrolig stor succes, og<br />
både besøgende og udstillere var glade for arrangementet.<br />
Moder Jord – fødevarefestivalen<br />
I weekenden d. 21. og 22. juni blev det nye tiltag<br />
”Moder Jord” fødevarefestival afholdt på Frilandsmuseet.<br />
Festivalen var et forsøg på at profilere<br />
<strong>Lolland</strong> og Falster som Danmarks centrum<br />
når det gælder produktionen af kvalitetsfødevarer.<br />
Claus Meyer åbnede festivalen ved at slå et<br />
slag for de lokale producenter i sin tale. Der var<br />
mødt et stort antal gæster op for at høre Claus<br />
Meyer. Efterfølgende begyndte de besøgende<br />
at bevæge sig rundt mellem udstillerne for at se<br />
og smage alle de spændende smagsprøver og<br />
varer som de 25 udstillere havde med.<br />
Der var et bredt udvalg af producenter fra <strong>Lolland</strong><br />
og Falster. Faktisk var det muligt at købe<br />
ind til flere forskellige menuer. Der var alt fra kartofler,<br />
jordbær, asparges, marmelader og kød, til<br />
øl, vin, likør, æblemoste og fåreskind m.m.. Så<br />
der var alt hvad hjertet kunne begære.<br />
Succesen var imidlertid så stor, at nogle af producenterne<br />
allerede lørdag havde solgt hele<br />
weekendens varelager. De handlede imidlertid<br />
hurtigt og fik skaffet flere varer til om søndagen.<br />
Det tyske udstillerhold tog faktisk til Tyskland<br />
om natten for at hente ekstra varer, de kunne<br />
sælge om søndagen.<br />
Arrangementet var en utrolig publikumsmagnet<br />
med ca. 3500 besøgende i løbet af weekenden.<br />
LandArt 2008<br />
I år havde Frilandsmuseet den fornøjelse at<br />
være en del af LandArt. LandArt 2008 var anderledes<br />
end tidligere, da personerne bag havde<br />
besluttet at værkerne skulle samles to steder, og<br />
ikke stå frit ude i landskabet. Det betød, at fire<br />
danske og udenlandske kunstnere var ude på<br />
Frilandsmuseet, hvor de fremstillede og opsatte<br />
deres værker. Det var imponerende værker, der<br />
var i godt samspil med naturen og bygningerne<br />
ved og på Frilandsmuseet.<br />
I forbindelse med årets LandArt var der arrangementer<br />
for børn. Her kunne de komme ud på<br />
engen bag Frilandsmuseet og fremstille deres<br />
eget papir. Arrangementerne var godt besøgt,<br />
og børnene fik prøvet at lave forskellige typer<br />
af papir.<br />
Som tak for husly for årets LandArt værker fik<br />
Frilandsmuseet en gave fra LandArt. Det var<br />
en legeplads for børn bestående af forskellige<br />
dyr, bogstaver og blomster udskåret i træ.<br />
Denne legeplads kaldes årets niende værk og<br />
er fremstillet af billedhugger og smykkekunstner<br />
Dorthe Wolff Sørensen. Det var muligt at følge<br />
hendes arbejde i løbet af juli, da hun fremstillede<br />
sit værk ude på Frilandsmuseet. Legepladsen<br />
er helt fantastisk, og det er nærmest umuligt<br />
at forestille sig, at den er fremstillet med motorsav.<br />
Frilandsmuseet var også en del af Sund Sans<br />
over Sundet, der var en del af Børne LandArt.<br />
Her havde folkeskoleklasser muligheden for at<br />
komme ud på Frilandsmuseet og lave kunst,<br />
som så blev udstillet i skoven mellem Frilandsmuseet<br />
og Bangs Have. Formålet var at få børnene<br />
til at tænke kreativt ud fra nogle specifikke<br />
materialer, som de fik udleveret på stedet. Projektet<br />
var vellykket og børnenes kunst kunne<br />
opleves i skoven i mange uger.<br />
Lokomobil fra Knuthenborg<br />
2008 har været et aktivt år for museets lokomobil.<br />
Det er efterhånden blev kendt mange steder, at<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum har et nyistandsat<br />
lokomobil, der kan køre. Det har betydet, at<br />
lokomobilet har været på en lille Danmarksturné<br />
og derved lavet en masse god reklame for museet.<br />
Alle de steder hvor det kommer hen, er<br />
alle begejstrede for det arbejde som museet har<br />
gjort for at få det funktionsdygtigt igen.<br />
Lokomobilet har i år været ude til så forskellige<br />
arrangementer som Græsted Veterantræf,<br />
Høstmarked på Elisabethsminde, Mølledag ved<br />
Kettinge Mølle, et arrangement for Møens Museum<br />
og ikke mindst ved <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> <strong>Stiftsmuseums</strong><br />
eget damptræf ”Fra Damp til Diesel”.<br />
Huset fra Godsted<br />
Arbejdet med genopførelsen af landarbejderhuset<br />
fra Godsted er næsten færdigt. Det skyldes<br />
ikke mindst en stor donation fra Engestofte-<br />
Søholt fonden, som har ydet et beløb til stråtaget.<br />
De midler museet modtog fra Maribo Kommune<br />
i 2004 til taget, er efter aftale med kommunen<br />
overført til gulve, indretning og formidling af<br />
huset. <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> og Langelands Købstæders<br />
Brandsocietet Fond bidrog med et beløb til<br />
spærene. Murearbejdet, pudsning o. lign. blev<br />
Årsberetning<br />
1
udført af en gruppe af frivillige håndværkere på<br />
håndværkerdagene.<br />
Havehuset har i løbet af 2008 været brugt i forbindelse<br />
med mange af de store arrangementer,<br />
der har været på Frilandsmuseet. Her er der<br />
blevet bagt pandekager og brød i forbindelse<br />
med de to håndværkerdage, lavet smør og ost i<br />
sommerferien og serveret gløgg, æbleskiver og<br />
risengrød til årets julemarked nr. 2.<br />
I løbet af årets håndværkerdage har en af de frivillige<br />
tømrere fremstillet et bord med håndvask<br />
til Havehusets køkken. Bordet er allerede blevet<br />
taget i brug og er rigtig funktionelt.<br />
I 2008 var <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum med til<br />
at lukke lokalmuseet Saxtorp i Sakskøbing. Det<br />
betød, at der blev overdraget genstande, der<br />
indenfor den nærmeste fremtid vil blive brugt i<br />
bl.a. Havehuset til udsmykning og formidling.<br />
Det bliver spændende at få de nye rekvisitgenstande<br />
ind i huset, så der kan kommer mere liv i<br />
arbejderboligen fra Godsted.<br />
Julemarkeder<br />
Julemandstræf og julemarked i maj<br />
I år blev der afholdt to julemarkeder på Frilandsmuseet,<br />
et i maj og det traditionelle 1. søndag<br />
i advent. Dette skyldes, at der i maj var julemandstræf<br />
i Maribo by. I den forbindelse valgte<br />
museet at hoppe med på vognen og arrangere<br />
et julemarked d. 25. maj. Julemarked blev bakket<br />
op af mange af vores sædvanlige julemarkedsudstillere,<br />
og gæsterne skortede det heller<br />
ikke på. I løbet af julemarkedet fik vi besøg af<br />
omkring 20 julemænd og koner, der sang og<br />
underholdt de besøgende. Selvom det var en<br />
rigtig dejlig dag, var det dog lidt underligt at se<br />
julemænd vandre rundt og synge julesange på<br />
Frilandsmuseet i 25 graders varme.<br />
I forbindelse med julemandstræffet i byen havde<br />
museet lavet en lille udstilling om julemanden,<br />
som kunne opleves i Museumsbygningen<br />
på Banegårdspladsen. Her kunne man blive lidt<br />
klogere på julemanden, og institutioner kunne<br />
komme ind og få en rundvisning i udstillingen.<br />
I forbindelse med udstillingen havde museet i<br />
samarbejde med byens handelsstandsforening<br />
lavet en tegnekonkurrence for børn og institutioner.<br />
Her var 1.præmien en julefest for ens stue<br />
eller klasse og 2. og 3. pladsen rundvisninger i<br />
de gamle lege på Frilandsmuseet. Der var mange<br />
børn, der deltog i konkurrencen og mange,<br />
der synes det havde været sjovt at holde jul midt<br />
om sommeren.<br />
Årsberetning<br />
Det traditionsrige julemarked 1. søndag i advent<br />
Selvom Frilandsmuseet lukker ned for sæsonen<br />
efter efterårsferien, lukker det traditionen tro altid<br />
op 1. søndag i advent for at afholde årets<br />
julemarked. Frilandsmuseet var ved årets julemarked<br />
fyldt med god stemning og glade udstillere<br />
og gæster. I år bød julemarkedet på en<br />
del nye udstillere, som havde medbragt så forskellige<br />
ting som lys, dekorationer, patchwork,<br />
lokal øl, glaskunst, kandiserede æbler, juleklip<br />
og meget andet. Men julemarkedet bød også<br />
på gamle kendinge, der serverede varm æblemost,<br />
stegte æbler med sukker og kanel, frugt,<br />
keramik, Borgervæbningen med julemusik, julepynt,<br />
gløgg, æbleskiver, risengrød, strikkede<br />
nisser, strømper og huer, spegepølser, honning<br />
og meget andet.<br />
Igen i år havde museet udskrevet en kage- og<br />
snapsekonkurrence. Der var seks kager med i<br />
konkurrencen og to snapse. Det var imidlertid<br />
alligevel lidt svært for dommerne at finde vinderen,<br />
da der var rigtig mange gode og spændende<br />
julekager. Men det lykkedes alligevel<br />
dommerpanelet. Der blev fundet vindere både i<br />
kage- og snapsekonkurrencen, der blev præmieret<br />
med gaver fra museets butik.<br />
Foredrag i Museumsbygningen<br />
Industriforedrag i Museumsbygningen<br />
Første halvår af 2008 bød på fem industriforedrag<br />
med meget forskellige men dog lokale<br />
temaer. Foredragene omhandlede nogle af Lol-
lands største og vigtigste industrielle virksomheder.<br />
I januar måned startede foredragsrækken med<br />
industrihistoriker Hanne Christensen. Hun fortalte<br />
livligt om sukkereventyret på især <strong>Lolland</strong><br />
og Falster. Et eventyr, der startede i 1872 og<br />
som stadig spiller en vigtig rolle for samfundet<br />
og øens befolkning. Hanne Christensens store<br />
viden om sukkerindustrien blev formidlet til et<br />
bredt publikum, der efter to timers indholdsrigt<br />
foredrag kunne gå hjem lidt klogere på <strong>Lolland</strong><br />
og <strong>Falsters</strong> ”guld”.<br />
Andet foredrag i rækken stod skibsingeniør Per<br />
Koch for. Her havde de fremmødte mulighed<br />
for at høre historien om, hvad der engang var<br />
landsdelens største arbejdsplads - Nakskov<br />
Skibsværft. Værftets historie blev billedligt fortalt<br />
ud fra personlige oplevelser og samtaler<br />
med tidligere ansatte. Per Koch er en ekspert<br />
indenfor Nakskov Skibsværft. Ikke bare har han<br />
været ansat på stedet i en årrække, han har<br />
også skrevet en omfattende bog om stedet og<br />
dets ansatte. I løbet af foredraget kom skibsingeniøren<br />
ind på de fleste aspekter af værftets<br />
historie så de tilstedeværende fik et grundigt<br />
indblik i hvad der engang var Nakskovs mest<br />
betydningsfulde arbejdsplads.<br />
Museets tredje foredrag løb af stablen i marts<br />
og omhandlede noget så lokalt som Maribos<br />
togfabrik Vulcan. Foredragsholder og historiker<br />
Søren Kolstrup indfangede sit publikum,<br />
der levende blev sat ind i, hvordan situationen<br />
i Danmark og ikke mindst i Maribo så ud, da<br />
industrialiseringen begyndte at tage fat. I løbet<br />
af mere end to intense timer kom Søren Kolstrup<br />
bl.a. ind på områder og baggrunde for<br />
fabrikkens produktioner, grundlag, eksistens og<br />
lukning, med udgangspunkt i arbejderhusene i<br />
Skimminge samt fabrikkens maskinværksteder<br />
på Lilletorv og Nørremark.<br />
Efter foredraget var der en længere debat, der<br />
både omhandlede lokale og internationale emner.<br />
Dette skyldes, at der udover Søren Kolstrup<br />
også var andre eksperter til stede, som fik gang<br />
i en livlig debat, hvor det ikke bare var spørgsmål<br />
der blev besvaret.<br />
Det fjerde foredrag stod musemschef Ulla<br />
Schaltz for. Dette var et foredrag, der hovedsageligt<br />
beskæftigede sig med <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
<strong>Stiftsmuseums</strong> industriundersøgelser gennem<br />
de senere år. Her satte Ulla Schaltz især fokus<br />
på fabrikken ”Holeby Diesel” og museets industriundersøgelse<br />
af stedet. Ulla Schaltz kom<br />
også ind på undersøgelsen af Nysted Savværk.<br />
I løbet af foredraget blev der vist brudstykker af<br />
film, der var blevet optaget i forbindelse med<br />
museets undersøgelser af de to virksomheder.<br />
De fremmødte kunne ikke kun gå fra foredraget<br />
lidt klogere på de to virksomheder, de var også<br />
blevet lidt klogere på, hvordan et museum laver<br />
industriundersøgelser.<br />
Det femte og afsluttende foredrag var mere<br />
fremadrettet end de fire første. Dette foredrag<br />
stod Projektchef i <strong>Lolland</strong> Kommune Leo Christensen<br />
og direktør i Baltic Sea Solutions Gunnhild<br />
Utkvitne for og foredragets titel var ”Kommunen<br />
som innovativ partner i den nye industrielle<br />
udvikling”. Her fortalte de to foredragsholdere<br />
om kommunens rolle overfor nye innovative industrier<br />
og om, at fremtidens partnere er den<br />
private industri som kommunen understøtter<br />
gennem sin planlægning. Derudover kom de ind<br />
på universiteternes samarbejdsrolle med de to<br />
parter, så der blev sikret den nyere langsigtede<br />
udvikling for alle tre parter. De kom med eksempler<br />
fra igangværende projekter på <strong>Lolland</strong>, der<br />
er meget innovative og fremadrettede. De fremmødte<br />
blev ved dette foredrag lidt klogere på<br />
<strong>Lolland</strong>s fremtid, hvor de tidligere fire foredrag<br />
havde beskæftiget sig med øens fortid.<br />
Andre foredrag<br />
I juni kunne man i Museumsbygningen høre<br />
museumsinspektør ved Strandingsmuseet St.<br />
Georg, Lars Froberg Mortensen, fortælle om<br />
St. Georg strandingen i 1811. Han berettede<br />
om stormen, skibene og ikke mindst de mange<br />
mennesker, der omkom ved forliset.<br />
I december kunne man i Museumsbygningen<br />
høre foredraget ”Hvad er der under den røde<br />
hue?” Her fortalte formidler ved Guldborgsund<br />
Museum Anne Elmer om nissens kulturhistorie,<br />
fra den første tid og frem til i dag.<br />
Formidling ud af huset<br />
I 2008 var der arrangeret to ture med arkæolog<br />
og souschef Leif Plith Lauritsen ud i landskabet.<br />
Her havde man mulighed for at komme ud<br />
i landskabet og blive lidt klogere på <strong>Lolland</strong>s<br />
voldanlæg.<br />
Tur nr. to blev desværre aflyst på grund af manglende<br />
deltagere.<br />
Nakskov Fjorddage<br />
Niels Carøe og Erik Mandrup-Poulsen deltog fra<br />
Stiftsmuseets side.<br />
Årsberetning
Interreg projekter:<br />
I 2008 blev der arbejdet på at få startet to interreg<br />
projekter op.<br />
Et projekt omfattende alle landene rundt om<br />
Østersøen, det blev desværre ikke godkendt.<br />
Pt. arbejdes der på et Interreg. projekt kaldet<br />
”Munkeruten”.<br />
5.4 Undervisning<br />
Henvendelser, foredrag, lærerkurser og ekskursioner:<br />
Museet får gennem et år mange henvendelser<br />
fra utrolig mange forskellige - heriblandt privatpersoner,<br />
institutioner, offentlige og private<br />
museer og mange andre. Disse henvendelser<br />
er en stor del af museets hverdag, da en henvendelse<br />
ofte kræver en dybere undersøgelse,<br />
Det kan være i museets arkiv og samling eller<br />
hos andre arkiver, biblioteker eller museer. En<br />
henvendelse kan dreje sig om alt lige fra en arkæologisk-<br />
eller nyere tids genstand, til en artikel<br />
i et gammelt årsskrift til oplysninger om en<br />
af sognets kirker. Så det er aldrig til at vide hvor<br />
man ender, når en person henvender sig med<br />
et spørgsmål.<br />
Museet har endnu ikke en decideret skoletjeneste,<br />
men der har været arrangeret forskellige tilbud<br />
i forbindelse med årets forskellige udstillinger.<br />
Disse tilbud har været sendt ud til forskellige<br />
institutioner og har været omtalt i dagspressen<br />
og på museets hjemmeside. Det har imidlertid<br />
været meget forskelligt, hvor mange der har<br />
deltaget i tilbudene. Dette skyldes uden tvivl det<br />
meget brede emnespekter, der har været. Det<br />
der har været et fast tilbud har været omvisning<br />
og fortælling om de gamle lege på Frilandsmuseet.<br />
Det er altid en meget populær aktivitet, for<br />
børn i alle aldre.<br />
Museets personale har givet foredrag på og<br />
udenfor museet. Følgende personer har givet<br />
foredrag:<br />
Ulla Schaltz:<br />
Leif Plith Lauritsen<br />
Leif ”Salle” Nielsen<br />
Erik Mandrup Poulsen<br />
Udflugt for museets ansatte m.v.<br />
Omkring 20 stk. af museets personale var i begyndelsen<br />
af november på en forlænget weekendtur<br />
til Tallinn i Estland. Personalet mødtes<br />
på Maribo station meget tidligt om morgenen<br />
for at tage det første tog mod Kastrup lufthavn,<br />
hvorfra vi skulle flyve. Vi nåede Tallinn omkring<br />
Årsberetning<br />
middagstid, hvilket gav os god tid til allerede at<br />
se noget den første dag. Det blev en meget kulturelt<br />
inspirerende tur, der både bød på et besøg<br />
i det tidligere Birgittinerkloster, deres enorme<br />
Frilandsmuseum, bymuseer, byvandringer med<br />
forskellige destinationer og meget, meget mere.<br />
Udover det kulturelle ved turen hyggede personalet<br />
sig med spændende madkultur og socialt<br />
samvær. Alt i alt var det en rigtig fantastisk tur.<br />
Venneforeningens arrangementer<br />
Museets venneforening har deltaget i forskellige<br />
af museet arrangementer, men de har også arrangeret<br />
nogle selv. Dette har bl.a. været sydage<br />
i foråret hvor alle der havde lyst kunne komme<br />
ind og høre om foreningens arbejde med deres<br />
dragter eller prøve selv at være med til at sy.<br />
Foreningen har også afholdt caféarrangementer<br />
i Skovpavillonen på Frilandsmuseet, hvor de<br />
har solgt forskellige historiske kager med stor<br />
succes.<br />
Venneforeningen har hjulpet til i forbindelse med<br />
museets julemarked og i forbindelse med nogle<br />
af sommersjov arrangementerne.<br />
5.5 publikationer<br />
Museet har ikke udgivet større publikationer i<br />
2008<br />
5.5a Besøgsstatistik<br />
Besøgsstatistik<br />
Frilandsmuseet: Sæsonen 2008 har været rekordår<br />
for Frilandsmuseet. Her har der i perioden<br />
fra 1. maj til og med uge 42 været 20.639<br />
besøgende, hvilket er en betydelig stigning i<br />
forhold til 2007 sæsonen, hvor der var lidt over<br />
15.000 besøgende. Det stigende besøgstal<br />
skyldes uden tvivl de mange store arrangementer,<br />
der har været på Frilandsmuseet i løbet af<br />
sæsonen. Ved samtale med nogle af de besøgende,<br />
der har deltaget i museet arrangementer
har vi kun fået positive tilbagemeldinger. Det er<br />
dejligt at høre, at de besøgende synes godt om<br />
de arrangementer museet sætter i gang.<br />
Museumsbygningen: Besøgstallet er her næsten<br />
det samme som i 2007, med 3.738 besøgende.<br />
De besøgende er fordelt på almindelige<br />
hverdags besøgende, deltagere ved foredrag<br />
samt besøgende ved specielle arrangementer.<br />
<strong>Åbne</strong> samlinger, som er en fælles webportal for<br />
museerne i det tidligere Storstrøms Amt: Der<br />
var været 521,791 hits og 31,930 besøgende<br />
på museets hjemmeside i 2008.<br />
Billetprisen er 30 kr. Billetten gælder til både<br />
Museumsbygningen og Frilandsmuseet.<br />
I 2008 ændrede museumsbygningen åbningstider;<br />
nu holdes der lukket søndag, men den<br />
daglige åbningstid tirsdag til lørdag er udvidet<br />
til 10-16.<br />
5.6 Video- og Av-produktion<br />
Museet har i forbindelse med udstillingen ”Kystnær<br />
– mennesket og havet, kulturhistorie og<br />
kunst” fået fremstillet en video, der viser Vesterhavet.<br />
Videoen er produceret af Finn Brasen.<br />
Dertil kommer at museet har en andel i, at Holeby<br />
LokalTv filmede produktionen af den sidste<br />
øl på Maribo Bryghus, inden det lukkede i 1.<br />
kvartal 2008.<br />
5.7 PR-virksomhed<br />
Museet har i løbet af året annonceret i enkelte<br />
tilfælde i forbindelse med specielle arrangementer.<br />
Ellers har pr-virksomheden hovedsageligt<br />
gået gennem den lokale dagspresse, som<br />
indbefatter både nyhedsaviser og radio. Der har<br />
været enkelte reklamefremstød i uge- og månedsblade.<br />
Derudover har der været forskellige reklamer<br />
for <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum i forskellige<br />
Turistmagasiner- og hjemmesider.<br />
Lokalpressen har i løbet af 2008 været en fantastisk<br />
hjælpsom samarbejdspartner, som museet<br />
på ingen måde kunne undvære i dagligdagen.<br />
Den har lavet føromtale på museets arrangementer,<br />
og samtidig lavet opfølgende ekstra research<br />
og dukket op til mange af vores arrangementer<br />
for at lave reportage til morgendagens<br />
avis.<br />
Der er cirka blevet sendt en pressemeddelelse<br />
ud om ugen, hvilket har gjort, at der er sket meget<br />
på museets hjemmeside. I løbet af året er<br />
der kommet en stigning i antallet af personer,<br />
der modtager nyhedsbrev fra museet, når der<br />
sker noget.<br />
Museet har været i TV2-øst af flere omgange.<br />
Heriblandt i forbindelse med årets Tattoo, årets<br />
fødevaremesse og i forbindelse med restaureringen<br />
og røntgenfotograferingen af et af museets<br />
krucifikser.<br />
Derudover har museet fået meget taletid i P4regionalen<br />
i forbindelse med mange af museets<br />
store arrangementer.<br />
5.8. Anden formidlingsvirksomhed<br />
Internetportalen for museerne i Storstrøms Amt<br />
”<strong>Åbne</strong> <strong>Samlinger</strong>” administreres fra Museum<br />
<strong>Lolland</strong>-Falster. Det er museets opgave at føre<br />
denne institution videre efter den 4årige overgangsperiode,<br />
hvor projektet vil blive støttet via<br />
det tidligere amtstilskud.<br />
”<strong>Åbne</strong> <strong>Samlinger</strong>” arbejder hele tiden mod at udvide<br />
kredsen af museer tilknyttet webportalen,<br />
ligesom arbejdsopgaverne til stadighed udvides<br />
i takt med at mulighederne i de digitale medier<br />
og dermed museernes efterspørgsel af ydelser<br />
hele tiden bliver større.<br />
5.9 Kiosk- og cafeteriavirksomhed<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum har to museumsbutikker<br />
– en på Frilandsmuseet og en i Museumsbygningen<br />
på Banegårdspladsen. Museets<br />
to butikker byder på et bredt udvalg af varer, der<br />
giver den besøgende mulighed for at få noget<br />
med hjem, der er med til at give et godt minde<br />
fra besøget på museet. De to butikker har tidligere<br />
haft et begrænset udvalg af varer men har<br />
indenfor de senere par år udvidet deres sortimenter<br />
betydeligt.<br />
Frilandsmuseet sælger samtidig kaffe, kage og<br />
is. I forbindelse med udstillingen ”Jagtens Element”<br />
og Lys over <strong>Lolland</strong> har der i Museumsbygningen<br />
været en café, hvor de besøgende<br />
kunne købe, kaffe, vand og kage.<br />
Museets butik forhandler bomuldstekstiler, der<br />
Årsberetning
er fremstillet som kopier af 1700-tals mønstre.<br />
Museet havde i 2008 den store fornøjelse at<br />
have besøg fra Duran Textiles, som gennemgik<br />
museets samling af kristentøj med henblik på at<br />
fremstille kopier af kattunmønstrene. Når disse<br />
foreligger, kan de selvfølgelig købes i museets<br />
butik.<br />
6 Bygninger og udendørsarealer<br />
6.1 generel beskrivelse af bygningsvedligeholdelse<br />
<strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong> Stiftsmuseum råder over en<br />
meget stor bygningsmasse. Det gælder den<br />
store bygning fra 1889 på Banegårdspladsen<br />
med i alt 1600 udstillingskvadratmeter og bygningerne<br />
på Frilandsmuseet og Laden samt Mejeriet/Skovpavillionen<br />
i umiddelbar forbindelse<br />
med Frilandsmuseet.<br />
En sådan bygningsmasse er naturligvis meget<br />
dyr at vedligeholde, især fordi der ikke har været<br />
hensat midler til dette arbejde.<br />
Ledelsens ønsker er, at der inden for en kort årrække<br />
bliver mulighed for at lave egentlige hensættelser<br />
samtidig med, at museet hvert år tager<br />
en del af vedligeholdelsen enten for egne midler<br />
eller via projekt-, sponsor- eller fondsmidler.<br />
Frilandsmuseet<br />
Et af de større vedligeholdelsesarbejder var<br />
skorstenen på Ane Huggemands Hus. Den er<br />
blevet renoveret og er nu ikke længere i fare for<br />
at vælte.<br />
Skovridergården, Lokhuset, Ane Huggemands<br />
Hus, Maltkøllen, Havehuset og Skolen er alle<br />
blevet repareret og kalket over det hele, mens<br />
Falstergården er repareret og kalket på nord- og<br />
vestsiden og Kapellanboligen pletrepareret.<br />
På Skolens vestside er pudset blevet renset<br />
af helt ind til lervæggen under vandbrættet, og<br />
væggen er oppudset igen med lerpudsblanding.<br />
Årsberetning<br />
Efterfølgende er der kalket fem gange.<br />
Enkelte huse er blevet repareret indvendigt og<br />
kalket i enkelte rum. Falstergården fik rettet sit<br />
køkkengulv af tegl op, da det var meget ujævnt<br />
pga. rotter. Mejeriet fik lagt ny mønning og malet<br />
døre og vinduer indvendigt. Også Maltkøllen<br />
og Bihuset fik ved håndværkerdagene ny mønning.<br />
På Laden blev trådene, som taget er syet fast<br />
med, ødelagt under en storm i januar, så taget<br />
er blevet nødtørftigt repareret, indtil der bliver<br />
økonomisk mulighed for en udskiftning.<br />
Endelig er der med økonomisk hjælp fra Mørenbogårdfonden<br />
gennemført sprøjtning af træværk<br />
for borebiller.<br />
Museumsbygningen<br />
Museets bygning på Banegårdspladsen er bygget<br />
i 1889. Bygningen er gedigen, men trænger<br />
i de kommende år til en restaurering samt modernisering<br />
på flere områder.<br />
Varme-, vand og ventilationsforhold skal bringes<br />
i orden, ligesom museet skal gøres tilgængeligt<br />
for handicappede borgere.<br />
Klimaet på museet er meget fint, dog er der en<br />
tendens til, at der bliver for varmt i dele af udstillingen.<br />
I 2008 overtog museet 1. januar de lokaler, der<br />
hidtil har været benyttet af Storstrøms Kunstmuseum.<br />
Dette medførte et stort arbejde i form af<br />
istandsættelse med bl.a. maling og gulvlakering.<br />
Endvidere flyttedes en del af museets kontorfaciliteter<br />
fra magasinet på Victor Kolbyes Vej til<br />
museumsbygningen. Endelig har der været en<br />
del arbejde forbundet med opstillingen af udstillinger,<br />
og der er blevet ryddet op og sat på plads<br />
i kælderen.<br />
6.2 Generel beskrivelse af udendørsarealer,<br />
størrelse og anvendelse og disses vedligehold<br />
Frilandsmuseet<br />
Haver, stier og græs er blevet passet. Ane Huggemands<br />
Hus fik nyt risgærde, og der blev arbejdet<br />
videre på Kapellanboligens stengærde.<br />
Den traktor, der er blevet indkøbt ved hjælp fra<br />
sponsorer, er blevet istandsat og synet uden anmærkninger.<br />
Efter at have været skilt ad, repareret og malet,<br />
blev dampmaskinen fra Nysted opsat, hvilket<br />
gav anledning til en hel del besøgende. Det er<br />
et håb, at save, kedel og pumper kan blive opsat<br />
i 2009.
7.0 Inventar og materialer<br />
7.1 Museumstekniske udstyr<br />
Der blev indkøbt ny græsslåmaskine og buskrydder<br />
til Frilandsmuseet. Dertil er der indkøbt<br />
pallereoler til magasinet.<br />
7.2 undervisningshjælpemidler (filmfremvisere,<br />
tavle mv.)<br />
I forbindelse med udstillingerne i den nye store<br />
sal er der indkøbt projector til filmfremvisning og<br />
et styk DVD-fremviser.<br />
7.3 andet teknisk udstyr (kontormaskiner fotokopiering,<br />
it)<br />
I 2008 anskaffede museet sig en lille printer til at<br />
printe på plastikkort.<br />
Det er meningen, at det nye museums venneforeninger,<br />
museets frivillige, ansatte med flere<br />
skal have personlige kort udprintet, således at<br />
personalet i det nye museums mange billetsalg<br />
kan se, hvem der er del af museet og derfor kan<br />
komme ind enten gratis eller til en fordelagtig<br />
pris.<br />
Produktionsprisen af sådanne kort er ca. ¼ af<br />
prisen i forhold til, hvis man skulle købe det færdige<br />
kort. Dermed er maskinen allerede tjent ind<br />
efter max to års udprint af plastikkort.<br />
Museets bredformatprinter indkøbt i 2007 har<br />
været flittigt brugt.<br />
7.4 Udstillingsinventar og lign.<br />
Museet har fået specialfremstillet en stor liggende<br />
montre til at fremvise en 1600-tals jagtdug.<br />
Dertil kommer, at museet har fået foræret<br />
6 montrer af Museum Amager.<br />
7.5 Magasinindretning og udstyr<br />
Magasinet er stadig under opbygning, med indkøb<br />
af pallereoler, lys mv.<br />
I forbindelse med flytningen af museets kontor<br />
fra Victor Kolbyes Vej til Banegårdspladsen er<br />
det tidligere ledelseskontor omdannet og indrettet<br />
til kombineret pakke-, foto- og studierum.<br />
8.0 Museets organisation og administration<br />
8.1 Vedtægter<br />
Med indgang til 2007 fik museet nye vedtægter,<br />
dette skete som følge af kommunalreformen.<br />
De nuværende vedtægter erstatter vedtægterne<br />
fra 1989 med ændringer i 1998. Vedtægterne<br />
er godkendt af Kulturarvsstyrelsen og <strong>Lolland</strong><br />
Kommune.<br />
8.3 Bestyrelsen i 2008<br />
Museets bestyrelse har følgende sammensætning:<br />
Michael Fagerlund, Formand, udpeget af Menighedsrådsforeningen<br />
Steffen Rasmussen, Næstformand, udpeget af<br />
<strong>Lolland</strong> Kommune<br />
Liljan Køcks, medlem af FU, udpeget af <strong>Lolland</strong><br />
Kommune<br />
Ole Munksgaard, udpeget af <strong>Lolland</strong>-<strong>Falsters</strong><br />
Historiske Samfund<br />
John Danielsen, udpeget af Stiftsmuseets Venner<br />
Erik F. Nielsen, udpeget af Håndværker- og Industriforeningen<br />
John Sørensen, udpeget af advokatkredsens 4.<br />
kreds for Storstrøms Amt<br />
Ole Brinch Petersen, udpeget af Dansk Landbrug<br />
Sydhavsøerne, blev i løbet af året erstattet<br />
med Ole Lauridsen<br />
Dertil kommer Erik Mandrup-Poulsen som medarbejderrepræsentant.<br />
Forretningsudvalg:<br />
Michael Fagerlund, Formand<br />
Steffen Rasmussen, Næstformand<br />
Liljan Køcks<br />
8.4 Foreninger<br />
Stiftsmuseet fik i 2005 en ny venneforening,<br />
hvis arbejde det er at understøtte Stiftsmuseets<br />
arbejde. Der er ca. 60 medlemmer, og foreningens<br />
bestyrelse har en plads i museets bestyrelse.<br />
Venneforeningen arbejder tæt sammen<br />
med museets medarbejdere om arrangementer<br />
og står bl.a. for levendegørelsen på Frilandsmuseet<br />
og årets julemarked.<br />
8.5 Forsikringer<br />
Museet er forsikret hos Topdanmarks Museumsforsikring.<br />
9.0 Personale<br />
9.1 Generelle forhold vedr. museets personale<br />
Medlemmer af råd, nævn, bestyrelser m.v.<br />
Ulla Schaltz: Håndværk- og Industripuljen, Nyere<br />
Tids Udvalg i Storstrøms Amt, Udvalget bag<br />
<strong>Åbne</strong> <strong>Samlinger</strong>, Saml, Stak, Foreningen for<br />
Emil Aarestrups hus bestyrelse, <strong>Lolland</strong> Bibliotekernes<br />
Tænketank, Ekspertpanelet i ”Mulighedernes<br />
Land”, planlægningsgruppe for Nyere<br />
Tids udvalg i ODM.<br />
Årsberetning
Leif Plith Lauritsen: Faggruppen for middelalder<br />
i Storstrøms amt, Deltager i »Turismestrategi<br />
<strong>Lolland</strong>« i »Projektgruppe turisme«, Kulturmiljørådet<br />
i Storstrøms Amt,<br />
Leif ”Salle” Nielsen<br />
Bestyrelsen for Lokomobilets venner, Naturfredningsforening<br />
i Maribo, arbejdsgruppe bag<br />
oprensning af Maribo Sø.<br />
Anne-Lotte Sjørup Mathiesen: Sund Sans over<br />
Sundet gruppe, Børnekultur i <strong>Lolland</strong> Kommune.<br />
9.2 Personale<br />
Se skema<br />
9.4 Efter- og videreuddannelse<br />
Det er museets politik, at samtlige faste medarbejdere<br />
skal løbende på kursus. Det er vigtigt<br />
for museets håndtering af museumsarbejdet, at<br />
personalet er professionelt. Museet benytter sig<br />
af tilbud fra ODMs efteruddannelsestilbud, men<br />
har også en uddannelsesaftale med Storstrøms<br />
Amts Konserveringscenter i Næstved.<br />
Årsberetning<br />
Museets leder underviser museumsfolk i det<br />
fælles registreringsprogram Regin.<br />
Personalet på Frilandsmuseet har fået et kursus<br />
i forskellige maleteknikker<br />
Butikspersonalet samt en del af kontorpersonalet<br />
har været på Frontpersonalekursus.<br />
Anne Larsen og Freddie Larsen: Konserveringskursus<br />
i Næstved.<br />
Birthe Johansson: Personalejura<br />
Elisabeth Abildtrup og Marianne Hansen: Digitale<br />
billeder og film – hvad gør vi med dem,<br />
Nationalmuseet april 2008.<br />
Birgit Wilster Hansen og Marianne Hansen: Regin<br />
i maj og juni 2008<br />
Ulla Schaltz: Påbegyndt diplomuddannelse i<br />
Museumsledelse og Leisures Management.<br />
Dertil kommer at museets personale har deltaget<br />
i Kuas årsmøde, ODMs Fuglsømøde og<br />
ODMs formidlingsmøder.<br />
10 Museets økonomi<br />
Der henvises til museets regnskab.
Årsberetning
40<br />
35<br />
30<br />
25<br />
20<br />
15<br />
10<br />
0 Årsberetning<br />
5<br />
0<br />
16.000<br />
14.000<br />
12.000<br />
10.000<br />
8.000<br />
6.000<br />
4.000<br />
2.000<br />
600.000<br />
500.000<br />
400.000<br />
300.000<br />
200.000<br />
100.000<br />
0<br />
0<br />
34<br />
35<br />
Omvisninger 2007-2008<br />
16<br />
Husene på FM Legene på FM Udstillingerne på MB<br />
10.716<br />
14.842<br />
1 1<br />
389.602<br />
4.612<br />
521.791<br />
25<br />
Besøgsstatistik 2007-2008<br />
6.015<br />
Voksne FM Børn FM Voksne MB Børn MB<br />
<strong>Åbne</strong> <strong>Samlinger</strong><br />
2.601<br />
29.680<br />
3.948<br />
4<br />
Hits Gæster<br />
31.930<br />
15<br />
1.045<br />
807<br />
2007<br />
2008<br />
2007<br />
2008<br />
2007<br />
2008