You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
FOTO: SØREN HOLM/CHILI FOTO & ARKIV<br />
❙ ZOOLOGISKE HAVER OG NATURBEVARELSE ❙ AF ANNE TORTZEN ❙<br />
Fra menageri til<br />
miljøbeskytter<br />
8 MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
Hunløve i Givskud Zoo i dag.
I gamle dage var zoo<br />
lig med vilde dyr i små<br />
bure. I dag vises dyrene<br />
i omgivelser, der minder<br />
om deres naturlige miljø.<br />
Og bag kulisserne i de<br />
zoologiske haver i Danmark<br />
– og i hele Europa<br />
– foregår en stor indsats<br />
for at bevare klodens<br />
truede dyrearter og deres<br />
levesteder.<br />
Det sker i form af samarbejde omkring avl<br />
af truede dyr, forskning og naturbeskyttelsesprojekter,<br />
hvor de zoologiske haver<br />
hjælper dyrene i deres naturlige miljø.<br />
Og samtidig bruges dyrene i zoo som<br />
ambassadører for de vilde dyr i naturen.<br />
Zoo-dyr er som hovedregel født i fangenskab<br />
Hanløve i Chessington Zoo,<br />
Surrey, England, 1938.<br />
Kan du huske Jørgen Clevins børnebog om strudsen Rasmus, der blev<br />
fanget i Afrika af to mænd og bragt til Zoologisk Have i København?<br />
I dag ville Rasmus ikke blive fanget ind i naturen, men måske blive hentet<br />
i en zoologisk have i Holland eller USA i stedet for. De tider er nemlig forbi,<br />
hvor de zoologiske haver fangede dyr ind i naturen for at udstille dem.<br />
I dag har de zoologiske haver kun dyr, der er født i fangenskab, og man<br />
indfanger kun meget sjældent vilde dyr. Til gengæld udveksler de zoologiske<br />
haver over hele verden skildpadder, næsehorn og andre truede dyrearter.<br />
MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
FOTO: CORBIS<br />
9
❙ ZOOLOGISKE HAVER OG NATURBEVARELSE ❙ AF ANNE TORTZEN ❙<br />
Vi skal få dyrene til at yngle<br />
Sorte hesteantiloper og maneløse zebraer er blandt de dyr, som zoologiske<br />
haver samarbejder om at avle. Håbet er at virke som en slags moderne Noahs Ark.<br />
I Givskud Zoo sidder direktør Richard<br />
Østerballe og venter på en sort hesteantilope-han,<br />
der skal ankomme fra den<br />
zoologiske have i Lissabon. Givskud Zoo<br />
står nemlig for avlsprogrammet for de<br />
sorte hesteantiloper. Og Richard Østerballe<br />
har regnet ud, at det vil være godt<br />
at kombinere generne hos hun-antiloperne<br />
i Givskud med gener fra hannen<br />
fra Lissabon.<br />
I en tid, hvor mange dyrearter er truet<br />
af udryddelse, samarbejder zoologiske haver<br />
i hele verden om at bevare de truede<br />
dyr. De er en slags moderne Noahs Ark –<br />
en genetisk reserve for disse dyrearter.<br />
– Det handler om at bevare sunde bestande<br />
af de truede dyrearter uden for<br />
deres naturlige områder. Pointen er, at<br />
hvis der findes sunde dyr i de zoologiske<br />
haver, er der en mulighed for at genudsætte<br />
dyrene i naturen, hvis forholdene<br />
er til det, fortæller direktøren.<br />
Flere hundrede zoologiske haver over<br />
hele verden samarbejder i dag om at koordinere<br />
avlen for omkring 300 af de<br />
10 MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
mest truede dyrearter gennem internationale<br />
avlsprogrammer.<br />
Regnskab med generne<br />
Der bliver holdt nøje regnskab med<br />
slægtskabet mellem hesteantiloperne i<br />
Givskud, Lissabon, Moskva og de andre<br />
zoologiske haver, for formålet med avlen<br />
er at bevare så stor variation – altså så<br />
mange forskellige gener – som muligt.<br />
– Vi betragter de dyr, der lever i verdens<br />
zoologiske haver, som en slags underbestand<br />
af de vilde dyrearter. Og vi er<br />
forpligtede til at bevare den genetiske variation<br />
i denne population af dyrene så<br />
godt som muligt. Og det kræver nøje udregninger<br />
at bevare den genetiske variation<br />
og undgå indavl, fortæller direktøren.<br />
Stambog for en zebra<br />
Et andet truet dyr, som Givskud Zoo<br />
fører stambog for, er den maneløse zebra.<br />
Den er ikke truet i naturen, men trives<br />
godt på savannen i Østafrika. Stambogen<br />
LARS SKAANING/POLITIKKEN<br />
Odense Zoo har udruget en unge af en<br />
kongepingvin, som dyrepasser Mette<br />
Larsen tager sig af. Ungen ligger i en<br />
spædbarnskuvøse, fordi forældrene er<br />
sendt til Wien Zoo i Østrig.<br />
skal derimod hjælpe med at styre avlen,<br />
så den lille bestand, der er tilbage i de<br />
zoologiske haver, ikke bliver ødelagt af<br />
indavl.<br />
Ifølge Richard Østerballe går Givskud<br />
Zoo med i alle de avlsprogrammer, der<br />
kan have gavn af dyr fra haven.<br />
– Det er en af vores fornemste opgaver<br />
som zoologisk have at være med til at bevare<br />
de truede dyrearter. Det skal naturligvis<br />
først og fremmest ske på dyrenes<br />
naturlige levesteder. Men de zoologiske<br />
haver kan være med til bevare en reserve<br />
af de udryddelsestruede dyr. Alt hvad<br />
det kræver er samarbejde, så dyrene yngler<br />
fornuftigt, siger han.
HENNING BAGGER/SCANPIX LARS SKAANING/POLITIKKEN<br />
Millioner til truede dyr<br />
De zoologiske havers interesse for dyrenes velfærd rækker<br />
langt uden for havernes egne bure og anlæg.<br />
Søkoen Gaffa (de to nederste billeder),<br />
en ca. 650 kg tung sag, blev flyttet fra<br />
Odense Zoo til Randers Regnskov for der<br />
at blive parret med en han-søko. Gaffa<br />
blev via et net løftet ned i en kasse, som<br />
kunne transporteres over i en opvarmet<br />
lastbil. Til sidst blev kassen vippet, og<br />
Gaffa røg planmæssigt i vandet.<br />
Når de danske zoologiske haver og akvarier<br />
mødes til den årlige generalforsamling<br />
i sammenslutningen DAZA, går<br />
snakken ikke kun om, hvordan man<br />
bedst passer sine elefanter eller udstiller<br />
sine sæler.<br />
Nej, i år <strong>2005</strong> står naturbevarelse højt<br />
på dagsordenen. De zoologiske haver<br />
bruger nemlig flere kræfter end nogensinde<br />
på at bevare dyrene og naturen<br />
uden for haverne.<br />
– Sidste år brugte de danske zoologiske<br />
haver over fire millioner kroner på<br />
projekter, der har til formål at hjælpe truede<br />
dyr på deres naturlige levesteder. Og<br />
indsatsen på det område er i kraftig<br />
vækst. Det er et tegn på, at de zoologiske<br />
haver mere og mere tager et aktivt ansvar<br />
for naturen, forklarer Henning Julin, direktør<br />
for Aalborg Zoo og formand for<br />
sammenslutningen af Zoologiske haver<br />
og Akvarier i Danmark.<br />
Et dramatisk skift<br />
Ifølge Henning Julin er der er de sidste<br />
tyve år sket et dramatisk skift i den<br />
måde, de zoologiske haver opfatter sig<br />
selv på. Den moderne zoologiske have<br />
kom til Europa i 1980'erne. Og <strong>side</strong>n har<br />
de zoologiske haver udviklet sig fra at<br />
være ren udstilling af dyr til at fungere<br />
som et vindue til verdens natur. Og havens<br />
dyr er samtidig ambassadører for<br />
deres artsfæller ude i naturen.<br />
Logikken bag de zoologiske havers naturinteresse<br />
er simpel: For at kunne bevare<br />
de truede dyrearter skal deres naturlige<br />
levesteder beskyttes. Derfor tager de<br />
zoologiske haver et større og større ansvar<br />
for naturen – også uden for haverne,<br />
fortæller Henning Julin.<br />
Og de sidste 10-20 år er de zoologiske<br />
haver blevet rigtig gode til at samarbejde<br />
og udveksle erfaringer. Det gælder både<br />
avlssamarbejde, men også samarbejde<br />
om naturbevaringsprojekter.<br />
– Vi er i gang med at oprette en slags international<br />
byttebørs for naturbevaringsprojekter,<br />
hvor deltagerne kan søge parter<br />
til deres projekter og gå sammen om en<br />
fælles indsats, fortæller Henning Julin.<br />
Zoo tager sig af smuglerdyr<br />
Det sker af og til, at en dansker får lyst til<br />
et eksotisk kæledyr og forsøger at tage<br />
en sjælden skildpadde eller papegøje med<br />
hjem til Danmark fra fjerne egne.<br />
Når medarbejderne fra Skov- og Naturstyrelsen<br />
i lufthavnen støder på fx en konge<br />
pytonslange eller en moluk kakadue uden<br />
de nødvendige papirer, bliver dyret konfiskeret.<br />
Det er Skov- og Naturstyrelsen,<br />
som tager sig af Washingtonkonventionen<br />
om dyre- og plantearter, der er truede af<br />
handel.<br />
Men hvad sker der så med dyrene? Ja,<br />
her træder de zoologiske haver og terrarier<br />
rundt omkring i Danmark typisk hjælpende<br />
til. For som regel findes der et sted<br />
i Danmark, der har erfaring med og plads<br />
til de truede dyr og derfor kan tage sig<br />
godt af de indsmuglede dyr og måske<br />
endda få dem til at yngle.<br />
Skildpadder – årets dyr i zoo<br />
Vi spiser dem, vi bruger skjoldet som souvenir,<br />
vi sælger dem som kæledyr, vi ødelægger<br />
deres levesteder, vi forstyrrer deres<br />
ynglepladser, og vi fanger dem som<br />
bifangst. Mennesket er det eneste væsen,<br />
der for alvor har kunnet true skildpaddernes<br />
eksistens i de 250 millioner år, de har<br />
eksisteret. Mange arter er udryddet, og<br />
truslerne mod dem, der er tilbage, er så<br />
alvorlige, at den europæiske zoo-organisation<br />
EAZA har valgt at gøre skildpadden<br />
til årets dyr. De zoologiske haver i Europa<br />
sætter derfor i år fokus på skildpadder og<br />
truslerne mod dem.<br />
MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
11
FOTO: CORBIS<br />
❙ ZOOLOGISKE HAVER OG NATURBEVARELSE ❙ AF ANNE TORTZEN ❙<br />
Tapirer spiser man da ikke<br />
Zoo i København hjælper de malaysiske myndigheder med at samle viden om<br />
den truede skaberaktapir, hvis adfærd nu skal afsløres ved hjælp af bl.a. radiohalsbånd.<br />
Skaberaktapiren, som lever i Malaysias<br />
lavlandsregnskov, er ikke truet af jagt.<br />
Den ser nemlig så underlig ud, at den lokale<br />
befolkning ikke vil spise den. Tapiren<br />
har ikke ændret form de sidste 20<br />
millioner år. Med sin korte, tætte krop,<br />
det hvide mavebælte og den lille snabel<br />
er den som skabt til at mase sig gennem<br />
den tætte underskov, gemme sig i løvets<br />
skygger og bruge snablen til at plukke<br />
blade og kviste med.<br />
Vi ved for lidt<br />
Alligevel er skaberaktapiren en af verdens<br />
truede dyrearter. Dens levesteder<br />
forsvinder gradvis, når regnskoven fældes<br />
for at gøre plads til bl.a. gummiplantager.<br />
De malaysiske myndigheder vil<br />
gerne beskytte tapiren, men mangler viden<br />
og ekspertise. Derfor har Zoologisk<br />
Have i København valgt at hjælpe de<br />
12 MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
malaysiske myndigheder med at registrere<br />
bestanden og samle viden ind om<br />
dyrenes adfærd og behov i Krau Wildlife<br />
Reserve.<br />
– Vi ved ikke ret meget om tapirernes<br />
adfærd i naturen, og det gør arbejdet<br />
med at beskytte dyrene vanskeligt, fortæller<br />
vicedirektør Bengt Holst fra<br />
Københavns Zoo, som har arbejdet som<br />
rådgiver i Malaysia i en længere periode.<br />
Projektet, som Københavns Zoo deltager<br />
i, skal bl.a. skaffe mere viden om den<br />
malaysiske bestand af skaberaktapirer:<br />
Hvor mange er de egentlig? Hvad spiser<br />
de? Hvordan færdes de i territoriet, og<br />
hvordan er deres sociale adfærd? Det<br />
sker ved at indfange tapirerne og give<br />
dem et radiohalsbånd på, så man kan<br />
følge deres færden. Også fotofælder bruges<br />
til at registrere dyrenes færden.<br />
– Vores undersøgelser viser, at dyrene<br />
færdes over større områder, end man<br />
først troede. Det har betydning for, hvordan<br />
vi estimerer antallet af dyr i et givent<br />
område. Vi har også udviklet nye<br />
metoder til at genkende de enkelte dyr<br />
ud fra de fotos, vi får fra kamerafælderne.<br />
Så nu kan vi afgøre, om det er den<br />
samme tapir, der færdes i to forskellige<br />
områder, eller om det er to forskellige tapirer.<br />
Den slags oplysninger er vigtige for at<br />
se, hvordan tapirerne organiserer sig socialt<br />
og for at vurdere bestandens<br />
størrelse, fortæller Bengt Holst, som understreger,<br />
at den nye viden skal bruges<br />
til at lægge den bedst mulige strategi for,<br />
hvordan man bedst beskytter skaberaktapiren.<br />
Skaberaktapiren<br />
har ikke ændret<br />
form de sidste 20<br />
millioner år.
FOTO: MORTEN RASMUSSEN<br />
Fra Amazonas til<br />
Gudenåen<br />
Der er ikke så langt fra Amazonas til Gudenåen.<br />
Eller fra tapirer til gammel dansk landrace. I hvert<br />
fald ikke, hvis man spørger Randers Regnskov.<br />
Det mest sjældne dyr i Randers Regnskov<br />
er ikke den giftige frø eller tapiren –<br />
men det jyske kvæg af gammel race. Sidste<br />
sommer slog Randers Regnskov nemlig<br />
dørene op til en helt ny, udendørs afdeling:<br />
Publikum kan vandre direkte fra<br />
den tropiske regnskov ud i Vorup Enge,<br />
et vådområde omkring Gudenåen med et<br />
rigt fugle-, dyre- og planteliv.<br />
Med støtte fra Åge V. Jensens Fond og<br />
Århus Amt er det 120 hektar store<br />
vådområde blevet genskabt og er nu en<br />
del af Randers Regnskov, som bl.a. har<br />
fået anlagt en gangbro og en natursti. Og<br />
forår og sommer går gammeldags røde<br />
malkekøer og får og geder af gammel<br />
dansk landrace og græsser på arealerne.<br />
På den måde bidrager Randers Regnskov<br />
også til at bevare og oplyse om gamle<br />
danske husdyrracer, som er i fare for at<br />
uddø.<br />
Men hvorfor i alverden begynder en<br />
tropisk zoo som Randers Regnskov at beskæftige<br />
sig med at bevare og oplyse om<br />
den lokale danske natur? Det er der<br />
mange gode grunde til, ifølge Ole Bach,<br />
kurator og ansvarlig for Regnskovens<br />
samling. For ham at se er der ikke langt<br />
fra Amazonas til Gudenåen.<br />
Mange paralleller<br />
– Vorup Enge ligger jo lige i vores ”baghave”.<br />
Og for mig er det en gammel<br />
drøm at fortælle om Gudenåen. Den er<br />
god til at sætte perspektiv på den mere<br />
eksotiske natur. Det giver mening at sammenligne<br />
Gudenåen og Amazonas – for<br />
de er begge lange floder, fortæller Ole<br />
Bach.<br />
– I Vorup Enge er der lige så mange<br />
spændende dyr og planter at vise frem<br />
og fortælle historier om som i Randers<br />
Regnskov, fortæller Ole Bach. Han<br />
nævner de vilde oddere, den butsnudede<br />
Vorup Enge er et naturprojekt, som er skabt i<br />
samarbejde med Randers Regnskov. Her kan<br />
gæsterne bl.a. se gamle husdyrracer, som er i<br />
fare for at uddø, græsse på arealerne.<br />
frø, laks og havørred, isfugle og 150 andre<br />
arter af fugle foruden forskellige<br />
gamle lægeurter, som området byder på.<br />
Og der er nogle direkte paralleller til<br />
regnskoven. For eksempel har den danske<br />
fugl, mudderkliren, en slægtning i<br />
regnskoven, der bliver kaldt for krokodillevogteren,<br />
fortæller kuratoren.<br />
Men indsatsen gælder ikke kun de dyr,<br />
der lever naturligt i vådområdet. Randers<br />
Regnskov har nemlig valgt at sætte<br />
sjældne køer og får af gammel dansk<br />
landrace ud på området for at afgræsse<br />
det. Og dermed får projektet en ekstra<br />
dimension:<br />
– Det handler om truede arter – her er<br />
det bare de sjældne danske racer. Fællesnævneren<br />
er ge<strong>nr</strong>essourcer. Vi er med<br />
til at bevare truede dyrearter helt lokalt,<br />
understreger Ole Bach.<br />
MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
13<br />
FOTO: CLAUS HAAGENSEN/CHILI
❙ ZOOLOGISKE HAVER OG NATURBEVARELSE ❙ AF ANNE TORTZEN ❙<br />
Vi skal have fat i indianerne<br />
De mennesker, der lever i regnskoven, skal med i samarbejdet om at bevare dyrenes levesteder.<br />
Dermed beskytter det også deres egen levevej. Det mener Aalborg Zoo, der samarbejder<br />
med Payamino-stammen i Ecuador om at beskytte regnskoven.<br />
– Hvis man vil bevare naturen, skal man<br />
arbejde med de mennesker, der lever i<br />
den. For det er mennesker, der truer og<br />
ødelægger dyrenes levesteder. Det skal<br />
kunne betale sig for de lokale at bevare<br />
naturen – ellers har beskyttelsen af naturen<br />
ingen fremtid, siger Jens Sigsgaard,<br />
zoolog ved Aalborg Zoo.<br />
Han er primus motor i et samarbejde,<br />
som den nordjyske have for tre år <strong>side</strong>n<br />
14 MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
indgik med Payamino-indianerne i Ecuador<br />
for at bevare og beskytte et regnskovsområde<br />
på størrelse med Bornholm<br />
– og et af de rigeste områder på jorden<br />
hvad angår dyre- og planteliv.<br />
Projektet går bl.a. ud på at finde alternative<br />
leveveje for indianerne, så de kan<br />
undgå at ødelægge den natur, som de<br />
også skal leve af på længere sigt.<br />
Kontakten til indianerne opstod under<br />
En familie fra Payamino-stammen uden for deres hytte ved Payamino-floden.<br />
De er oprindeligt nomadefolk og har derfor også en hytte i skoven og en i landsbyen,<br />
fortæller Jens Sigsgaard, som har besøgt stammen flere gange.<br />
FOTO: JENS SIGSGAARD<br />
en rejse i området, hvor Jens Sigsgaard<br />
mødte Darwin Garcia, en jungleguide og<br />
ven af Payamino-stammen. Han beskrev,<br />
hvordan han frygtede, at indianerne var i<br />
gang med at undergrave deres eget livsgrundlag<br />
på grund af et overforbrug af<br />
vildt og fisk og en udpining af jorden.<br />
I dag er udviklingen på vej i den rigtige<br />
retning. Aalborg Zoo har indgået en<br />
kontrakt med Payamino-indianerne:<br />
– Aftalen med indianerne indebærer,<br />
at de ikke mere leverer vildt og fisk til de<br />
lokale bushmeat-markeder og undlader<br />
at bruge gift og dynamit i jagt og fiskeri.<br />
Desuden skal indianerne holde guldgravere,<br />
tømmerfirmaer og olieselskaber<br />
ude af området, fortæller Jens Sigsgaard.<br />
Til gengæld støtter Aalborg Zoo stammen<br />
på forskellige måder med at finde nye<br />
indtægtskilder i en overgangsperiode. Fx<br />
ved at købe stammens kunsthåndværk og<br />
sælge det til publikum i Aalborg Zoo –<br />
det gav sidste år en indtægt på 30.000<br />
kroner til Payamino-stammen. Også små<br />
grupper af danske turister, der besøger<br />
stammen et par gange om året sammen<br />
med Jens Sigsgaard, giver et bidrag.
FOTO: CORBIS<br />
Olieselskab kan<br />
undergrave aftale<br />
Aftalen med Payamino-stammen løber i ti år, men samarbejdet<br />
er løbende under pres udefra. I øjeblikket forsøger<br />
et stort internationalt olieselskab, Petrobras, at få adgang<br />
til at bore i området. Og ifølge Jens Sigsgaard er det ikke<br />
blide metoder, der bliver taget i brug. Både bestikkelse,<br />
trusler og gyldne løfter hører til dagens orden, når olieselskaberne<br />
baner sig vej ind i regnskoven.<br />
Erfaringen viser, at de spreder ødelæggelse ved at forurene<br />
jord og vandløb – og ikke mindst ved at anlægge veje, der<br />
gør den sårbare natur tilgængelig og nem at udnytte. Samtidig<br />
bliver den lokale kultur ofte revet op med rode.<br />
Jens Sigsgaard er bekymret for, at presset fra olieselskabet<br />
skal undergrave Aalborg Zoos aftale med indianerne.<br />
– Vi lader hele tiden afgørelsen være op til stammen. Det<br />
er deres skov, og det er dem, der skal kunne se det fornuftige<br />
i at bevare den. Målet er bæredygtighed – at Payamino-stammen<br />
kan leve uden at overudnytte naturen. Men<br />
hvis det lykkes olieselskaberne at komme ind, er vores<br />
rolle udspillet, slutter zoologen.<br />
Nye afgrøder på sigt<br />
Zoo betaler indianerne for at udføre forskellige<br />
opgaver – bl.a. er der i øjeblikket<br />
ved at blive bygget en feltstation til brug<br />
for forskere og studerende fra de fem<br />
universiteter, som projektet samarbejder<br />
med. De skal ikke blot udforske dyre- og<br />
plantelivet i området, men også se på alternative<br />
regnskovsprodukter. Det vil<br />
måske på længere sigt give Payaminoerne<br />
mulighed for at dyrke nye afgrøder,<br />
der kan give dem en god indtægt.<br />
Jens Sigsgaard lægger ikke skjul på, at<br />
det har kostet energi og tålmodighed at<br />
nå så langt i samarbejdet. Mange forskelle<br />
i tankegang og kultur har måttet<br />
overvindes. Til gengæld har det fælles<br />
projekt givet Payamino-stammen en ny<br />
stolthed og ansvarsfølelse over for den<br />
natur, de lever i, mener Jens Sigsgaard.<br />
– I Ecuador bliver indianere betragtet<br />
som ande<strong>nr</strong>angsmennesker, og i starten<br />
var der mange af dem, som ikke rigtig<br />
troede på samarbejdet for alvor. Men da<br />
vi kom med nye bøger til skolen, kunne<br />
de godt se, at der var noget i det, fortæller<br />
Jens Sigsgaard.<br />
Illegal handel med<br />
kød fra truede dyr<br />
Omkring 1 million tons vilde dyr om året anvendes til menneskeføde<br />
i det såkaldte bushmeat-område i Afrika.<br />
Bushmeat er kød, som stammer fra dyr, som lever vildt fx i de<br />
afrikanske regnskove. Mange steder er jagten på bushmeat blevet<br />
et voldsomt problem, da man kan tale om regulær rovdrift på<br />
truede arter. Ofte sker rovdriften i kølvandet på tømmerfirmaer,<br />
som fælder dele af regnskoven<br />
og anlægger veje,<br />
så det bliver muligt at køre<br />
ind med jeeps og automatvåben<br />
og nedlægge dyrene.<br />
Den illegale bushmeathandel<br />
truer fremtiden for<br />
mange dyrearter. Det<br />
handler om enorme summer<br />
og drejer sig ikke længere<br />
blot om en simpel og<br />
nødvendig jagt for lokalbefolkningen.<br />
Handlen med bushmeat<br />
er mest udbredt i Afrika og<br />
truer arter som chimpanse,<br />
gorilla, diana-marekat, dykkerantilope,kæmpe-skældyr,<br />
skovelefant, leopard,<br />
guldkat m.fl.<br />
2 millioner underskrifter mod bushmeat<br />
I 2000 til 2001 kørte de europæiske zoologiske haver en kampagne<br />
mod bushmeat. Det lykkedes at samle i alt knap 2 millioner<br />
underskrifter i hele Europa for en indsats mod bushmeat<br />
og at få Europaparlamentet til at tage sagen op.<br />
Formidlingen i haverne satte spot på den rovdrift, der foregår<br />
på chimpanser, gorillaer og andre truede arter, der i stort<br />
antal bliver dræbt af mennesker for at blive solgt som fødevarer<br />
eller souvenirs.<br />
– De zoologiske havers fornemste opgave, når det gælder<br />
naturbevarelse, er at formidle til det store publikum, der besøger<br />
dem, forklarer Bjarne Klausen, souschef i Odense Zoo,<br />
der deltog i kampagnen mod bushmeat. Han peger på, at de<br />
europæiske zoologiske haver tilsammen har et publikum på ca.<br />
100 millioner mennesker om året.<br />
MILJØDANMARK NR. 3 JUNI <strong>2005</strong><br />
15<br />
FOTO: CORBIS