Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
www.historie-<strong>nu</strong>.<strong>dk</strong> - side 6<br />
hæren erobrede kystområdet og de vigtigste strækninger langs floden,<br />
turde Leopold rekruttere congolesere til hæren og i maj 1886 var de første<br />
126 bangalamænd indrulleret9 .<br />
Stanley var ankommet med løfter til congoleserne om, at formålet med<br />
de hvides indtrængen ”kun er at handle.” Men efter kolonimagten i slutningen<br />
af 1880erne forbød alle ikke-autoriserede (dvs. afrikanske) købmænd<br />
at handle med elfenben og naturgummi, forsøgte congoleserne at stoppe<br />
denne underminering af deres livsgrundlag. Koloniens svar var en nådesløs<br />
og overvældende voldsanvendelse, der skulle tvinge congoleserne til total<br />
underkastelse. Forholdene blev bl.a. tilspidset i 1889, da den danske skibskaptajn<br />
Victor Freiesleben blev skudt under et skænderi i den store handelsby<br />
Tshumbiri. Han var den første hvide, der blev dræbt af congolesere,<br />
og ivrige efter at statuere et eksempel sendte kolonistyret en straffeekspedition<br />
på 37610 soldater op ad floden. “De ødelagde samtlige landsbyer<br />
mellem udmundingen af Kasai og byen Bolobo,” skrev en ansat i et<br />
handelskompagni, <strong>som</strong> senere rejste gennem området. “Markerne er hærget.<br />
Indbyggerne forsvarede sig, og et stort antal blev dræbt.” 11<br />
Straffekorpsets to skibe blev ført af de danske kaptajner Hans Madsen<br />
og Siegfried Duhst. Sidstnævnte fortæller om overfaldet på Tshumbiri: “Vi<br />
kunne se Byen brænde på flere steder, flere Kanoer med Døde og Sårede<br />
kom padlende op til os langs Stranden12 .” Herefter fortsatte de myrderierne<br />
tre hundrede kilometer længere op ad floden og standsede først, da også<br />
byen Irebu var raseret. “Vores store og blomstrende by… er <strong>som</strong> skyllet<br />
bort,” skrev en amerikansk missionær. “…det eneste, der er tilbage af<br />
Irebu, bortset fra nogle få huse nær missionsstationen, er sværtet græs,<br />
brændte grene og væltede træer.” 13<br />
I det følgende halve århundrede rejste stadig flere forskellige grupper af<br />
danskere til Congo: Læger, plantører, forretningsfolk, jernbaneingeniører,<br />
maskinister, landmænd, entreprenører, missionærer, mange af de sidste<br />
også læger. Senere fulgte 800 FN-soldater (1960-3) og sundhedspersonale<br />
i Danmarks først bistandsprojekt, undervisningshospitalet i Kinshasa<br />
(1963-81).<br />
I dag er deres indsats glemt i Danmark. Men den var afgørende. I sit<br />
storværk fra 1905, Skandinaver i Congo, sammenfatter den danske officer,<br />
H. Jenssen-Tusch, vore landsmænds indsats således: ”det er de svenske,<br />
norske og danske Skibskaptajner, Styrmænd, Maskinister og<br />
Skibshaandværkere, der i Virkeligheden i første Række har muliggjort<br />
belgiernes erobring af Congolandet.... Allerede i 1889 var der lutter skandi-