Læs meget mere om jazz på ibyen.dk/jazzlive Du kan også læse ...
Læs meget mere om jazz på ibyen.dk/jazzlive Du kan også læse ...
Læs meget mere om jazz på ibyen.dk/jazzlive Du kan også læse ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
BASSISTEN KAN<br />
SELV SIDE 7<br />
HYLDEST, MEN MED<br />
MÅDE SIDE 6<br />
PIANISTEN ER PÅ<br />
STIKKERNE SIDE 4<br />
<strong>Læs</strong> <strong>meget</strong> <strong>mere</strong> <strong>om</strong> <strong>jazz</strong> <strong>på</strong> <strong>ibyen</strong>.<strong>dk</strong>/<strong>jazz</strong>live<br />
<strong>Du</strong> <strong>kan</strong> <strong>også</strong> <strong>læse</strong> JazzLive <strong>på</strong> festivalens smartphone-app<br />
JAZZ<br />
TLF: 33 47 29 54 MAIL: JAZZLIVE@POL.DK<br />
3/10 Søndag<br />
8. juli 2012<br />
Live<br />
POLITIKEN<br />
LØRDAG 7. JULI 2012, KARENS MINDE KULTURHUS I SYDHAVNEN. Astro Buddha Agogo med blandt andre Michael Blicher <strong>på</strong> saxofon spiller ud fra filosofien <strong>om</strong>, at alle <strong>kan</strong><br />
lave musik, <strong>også</strong> selv <strong>om</strong> de ikke <strong>kan</strong> spille <strong>på</strong> et instrument. For musikken <strong>kan</strong> styres med et ansigtsudtryk, et klap eller et tramp. Foto: Per Folkver
...<br />
2 JAZZLIVE SØNDAG 8. JULI 2012 POLITIKEN<br />
GUIDE GUIDE GUIDE GUIDE GUIDE GUIDE<br />
To <strong>på</strong> scenen<br />
JAKOB BRO. Foto: Finn Frandsen<br />
Strengeleg<br />
Julian Lage<br />
Den unge virtuos er udråbt til et af de mest lovende navne <strong>på</strong><br />
den ameri<strong>kan</strong>ske scene. Guitarspil i en klasse for sig.<br />
Kl. 18.00 og 20.30 Prøvehallen, Porcelænstorvet 4. Entré.<br />
Niclas Knudsen Trio<br />
Kapelmesteren bevæger sig ubesværet rundt i grænselandet<br />
mellem <strong>jazz</strong> og rock og låner med arme og ben fra begge verdener.<br />
Kl. 21.00 CaféScenen, Skindergade 3. Entré.<br />
Jakob Bro feat. Jon Christensen & Th<strong>om</strong>as Morgan<br />
Den måske hotteste danske guitarist lige nu i selskab med et<br />
norsk verdensnavn og en ameri<strong>kan</strong>sk bassist.<br />
Kl. 21.30 Hofteatret, Christiansborg Ridebane 10-18. Entré.<br />
DET SKER I DAG<br />
Søndag 8. juli<br />
10:00 BørneJazzFestival åbning<br />
v. Frederik. Christians Kirke<br />
10:00 El Conguero. Sweet Treat<br />
10:15 BørneJazzFestival: Th<strong>om</strong>as<br />
Sandberg. Christians Kirke<br />
10:30 Gadehjørnet. Østre Anlæg<br />
v. Statens Museum for Kunst<br />
11:30 New Bread <strong>Du</strong>o. Café IDA<br />
11:30 BørneJazzFestival: Kaya<br />
Brüel & Ole Kibsgaard. Christians<br />
Kirke<br />
12:00 Jazz’n’Beyond. Fisketorvet<br />
Shopping Center<br />
12:00 Secret Love: Katrine Madsen.<br />
Café Væksthuset<br />
12:00 Jazz Five feat. Michael<br />
Watson (DK/USA). Østre Anlæg v.<br />
Statens Museum for Kunst<br />
12:00 Lindberg Hemmer Foundation<br />
+ DJ Wunderbaum. Toldboden<br />
12:30 BørneJazzFestival: Cirkus<br />
workshop. Christians Kirke<br />
13:00 Ved Nyhavns Mindeanker<br />
(der sejles ikke) - Fra Holmens Kanal<br />
mod Vingårdsstræde - Fortunstræde<br />
- Højbro Plads - Købmagergade<br />
- Landemærket -<br />
Kongens Have. Street Parade w.<br />
Orion Brass Band<br />
13:00 Cool Sweetnes feat. Kristine<br />
Korb (US). Krøgers Familiehave<br />
13:00 BørneJazzFestival: Cirkus<br />
Panik. Christians Kirke<br />
13:00 Rasmus Andersson Trio.<br />
Huset i Magstræde, Gårdscenen<br />
13:00 Ole Sterndorffs Orkester.<br />
KANT<br />
14:00 Poul Harrison Band. M.G.<br />
Petersens Familiehave<br />
14:00 Marianne Møller with<br />
Jazz’clusive. Argentinsk Vinbar<br />
Tango y Vinos<br />
14:00 Jazzmesse - Det evige nu.<br />
Vor Frue Kirke<br />
14:00 Stefan Pasborg & Carsten<br />
Dahl. Statens Museum for Kunst<br />
14:00 Luumu. PH-Cafeen<br />
14:00 Theis´ New Jazzband. Kulturhuset<br />
Viften<br />
14:30 Dobbeltkoncert: Reverse &<br />
Kathrine Windfeld Sekstet . Huset<br />
i Magstræde, Gårdscenen<br />
14:30 "Silhouette" - Bülow/Lundin/Fischer<br />
Kvintet. JazzCup<br />
15:00 Dino’s Afro-Cuban Dream.<br />
Kongens Have<br />
15:00 Provis/Friis/Anker. H<strong>om</strong>emade<br />
Records<br />
15:00 JazzaBrasil. Bartof Café<br />
15:00 Jan Harbeck Quartet. Ordrupgaard<br />
15:00 Brazilian Afternoon. Café-<br />
Scenen (tidl. KafCaféen)<br />
15:00 Jan’z Swingtet w. Mie. Nyhavns<br />
Mindeanker<br />
16:00 Der gror <strong>jazz</strong>planter i Funders<br />
Have: Lindberg Hemmer<br />
Foundation. Funder / Frederiksberg<br />
Have<br />
16:00 Simon Toldam Trio. 5e. ILK<br />
16:00 Frederick Menzies Trio. Argentinsk<br />
Vinbar Tango y Vinos<br />
16:00 Th<strong>om</strong>as Hass Quartet feat.<br />
Anders Bergcranz. Van<strong>dk</strong>unsten<br />
16:00 Mette Juul m. Nikolaj Hess,<br />
Morten Ramsbøl. Gæstesolist:<br />
Jesper Riis. Det Lille Musikhus<br />
16:00 Nikolaj Nørlund. Ingolfs<br />
Kaffebar<br />
16:00 T<strong>om</strong> McEwan w. Friends.<br />
Riddersalen<br />
16:00 My Wedding Band. Harbo<br />
Bar<br />
16:00 Rasmus Lyberth w. musici-<br />
Stefan Pasborg & Carsten Dahl<br />
Pasborg slår <strong>på</strong> alt, der <strong>kan</strong> slås <strong>på</strong>. Og Dahl spiller <strong>på</strong> alle tangenter.<br />
De gratis koncerter <strong>på</strong> museet holder igen høj klasse.<br />
Kl. 14.00 Statens Museum for Kunst, Sølvgade 48-50. Gratis.<br />
Løkkegaard/Rosenbaum <strong>Du</strong>o<br />
Saxofonisten Niels Lyhne Løkkegaard og pianisten August<br />
Rosenbaum har begge været ’Årets nye <strong>jazz</strong>navn’ ved Danish<br />
Music Awards.<br />
Kl. 20.00 H<strong>om</strong>emade Records, Jægersborggade 13. Entré.<br />
Dodebum & Eed<br />
Alias Henrik Sundh og Mari Eckhoff Tveito. Improviseret electronica<br />
med ekkoer af Stockhausen, house, ambient og dub.<br />
21.00 Mellemrummet, Ravnsborggade 11. Entré.<br />
HENRIK SUNDH. Foto: Niels Hougaard<br />
ans. Christians Kirke<br />
16:30 Niels Jørgen Steen’s A-team.<br />
Kongens Have<br />
17:00 Dale Smith Blues Band. Palæ<br />
Bar<br />
17:00 Nulle og Verdensorkestret.<br />
Kulturhuset Viften<br />
17:00 Swingdance class & fun<br />
(beginner) / Signe Frydenlund.<br />
Kultorvet<br />
17:00 Gemmer-Møllehøj <strong>Du</strong>o.<br />
Mellemrummet<br />
17:00 Majken & Fjeldtetten. Krøgers<br />
Familiehave<br />
17:00 Lars Emil Trio. PH-Cafeen<br />
17:00 Violet R!ver. LiteraturHaus<br />
17:30 Hans Ulrik & Lars Jansson<br />
Trio. Gustavs Bistro og Butik<br />
18:00 Secret Love: Th<strong>om</strong>as Hass.<br />
Jazzhouse<br />
18:00 Julian Lage. Prøvehallen<br />
Cowbell Music<br />
18:00 Søren Dahl Group. Café-<br />
Scenen (tidl. KafCaféen)<br />
18:00 The Spirit of New Orleans.<br />
KANT<br />
18:00 Trio Tristeza Tears & Love<br />
fr<strong>om</strong> Argentina. Argentinsk Vinbar<br />
Tango y Vinos<br />
18:30 JaZZmaZZørene (N). Nyhavns<br />
Mindeanker<br />
19:00 Twilight <strong>jazz</strong>. DFDS Canal<br />
Tours<br />
19:00 Christina von Bülow Trio.<br />
Karens Minde Kulturhus<br />
19:00 Rasmus Nøhr Band. Mojo<br />
19:00 Line Kruse Quartet. Jazz-<br />
Cup<br />
19:30 Brian Blade & The Fellowship<br />
Band. Betty Nansen Teatret<br />
20:00 Scandinavian Jazz Quartet:<br />
Hess/Winter/Bodilsen/Lund<br />
(DK/FIN). Christians Kirke<br />
Redaktion: Pressen, Rådhuspladsen 37, 1785 Kbh. V. Tlf: 33 47 26 24 www.<strong>ibyen</strong>.<strong>dk</strong>/<strong>jazz</strong>festival Mail: <strong>jazz</strong>live@pol.<strong>dk</strong><br />
20:00 Bo Stief, Sissel Vera Pettersen<br />
(NO), Fredrik Lundin, Olivier<br />
Antunes, Lisbeth Diers. Jazzhus<br />
Montmartre<br />
20:00 Musikorkestret feat.<br />
Banks/Hugo/Lang/Andersen.<br />
KB18<br />
20:00 Løkkegaard/Rosenbaum<br />
<strong>Du</strong>o. H<strong>om</strong>emade Records<br />
20:00 Winther/Åman/Mogensen<br />
feat. Jerry Bergonzi. Husets Teater<br />
MS Congo<br />
20:00 "Golden Silver Jazztet".<br />
PH-Cafeen<br />
20:00 Maniscalco/Bigoni/Solborg<br />
Koncertkirken, Blågårds Kirke.<br />
LitteraturHaus<br />
20:00 Getatchew Mekuria & The<br />
Ex + guests. Kulturhuset Islands<br />
Brygge / Jazz By The Sea<br />
20:00 Sinne Eeg & Kiss Kiss Bang<br />
Bang. Krudttønden<br />
20:00 The Living Ro<strong>om</strong> Trio feat.<br />
Koichi Makigami . 5e ILK<br />
20:00 Ann Farholt Quartet. La<br />
Fontaine<br />
20:00 Baun Trio feat.Matthias Petri<br />
& Andreas Svenden. Argentinsk<br />
Vinbar Tango y Vinos<br />
20:00 Tèlè Rouge. Huset i Magstræde,<br />
Planeten<br />
20:00 Anoushka Shankar (UK/IN).<br />
Koncerthuset, Koncertsalen<br />
20:30 Julian Lage. Prøvehallen<br />
21:00 WonderBrazz. Studenterhuset,<br />
København<br />
21:00 JapGaf. Christianshavns<br />
Beboerhus<br />
21:00 Vanja Santos "Brasil" hos<br />
Paradise Jazz. Huset i Magstræde<br />
21:00 Malene Mortensen Group.<br />
Huset i Magstræde, Husets Café<br />
21:00 Hess/Lundgaard/Lund. Bar-<br />
MARY HALVORSON. PR-foto: Amani Willett<br />
For natteravne<br />
Ericson/Bruun/Lonberg-Holm/Davidsen<br />
Svensk saxofonist, dansk tr<strong>om</strong>meslager, ameri<strong>kan</strong>sk cellist og<br />
dansk bassist. Free <strong>jazz</strong> og improvisation for fulde gardiner.<br />
23.45 Husets Café, Rådhusstræde 13. Entré.<br />
Halvorson/Laubrock/Anderskov/ Anker<br />
Den Brooklyn-baserede guitarist Mary Halvorson har sin helt<br />
egen lyd og stil. Et af de mest spændende <strong>jazz</strong>-navne lige nu.<br />
23.59 5e/ILK, Slagtehusgade 5E. Entré.<br />
La Fontaine Nights<br />
Janus Templeton, Kristor Brødsgaard og Marko Martinovic<br />
står <strong>på</strong> scenen hver nat. Men ellers ved ingen, hvem der dukker<br />
op.<br />
23.59 La Fontaine, K<strong>om</strong>pagnistræde 11. Entré.<br />
tof Café<br />
21:00 Niklas Knudsen + Trio. Café-<br />
Scenen (tidl. KafCaféen)<br />
21:00 Sophisticated Ladies feat.<br />
Christina Dahl. Sofiekælderen<br />
21:00 Tao Højgaard/Kristor<br />
Brødsgaard/Ayi Sol<strong>om</strong>on/Th<strong>om</strong>as<br />
Franck. Café Blågårds Apotek<br />
21:00 Moonlight Jazz. DFDS Canal<br />
Tours<br />
21:00 Joe Lovano & Dave Douglas<br />
Quintet "Sound Prints" (US).<br />
Jazzhouse<br />
21:00 Dodebum & Eed. Mellemrummet<br />
21:30 Jakob Bro feat. Jon Christensen<br />
& Th<strong>om</strong>as Morgan (DK/<br />
NO/US). Teatermuseet i Hofteatret<br />
21:30 Lima Lima. Huset i Magstræde,<br />
Planeten<br />
22:00 Rolf Sørensen Trio. Christiania<br />
Jazz Club<br />
22:00 Bergonzi/Winther Quartet.<br />
Café S<strong>om</strong>mersko<br />
22:00 Jacob Anderskov European<br />
Electrio. 5e ILK<br />
22:00 Diz Watson (UK). Mojo<br />
22:00 Groove Elation: Funky Organ<br />
Trio. Argentinsk Vinbar Tango<br />
y Vinos<br />
22:00 Stefan Pasborg Solo. Husets<br />
Teater MS Congo<br />
22:30 Maria Faust/Liudas Mockunas<br />
<strong>Du</strong>o. Christianshavns Beboerhus<br />
23:00 Johan Segerberg Solo.<br />
Koncertkirken, Blågårds Kirke.<br />
LitteraturHaus<br />
23:00 Johanna Elina. Huset i<br />
Magstræde, Planeten<br />
23:30 Pasborgs Odessa 5. Husets<br />
Teater. MS Congo<br />
23:30 Funky Crime. Drop Inn<br />
23:30 NATJAZZ DELUXE >> Lille<br />
Scene. Jazzhouse<br />
23:30 JAM After Hours at Jazzhus<br />
Montmartre feat. David<br />
Bryant (US). Jazzhus Montmartre<br />
23:45 Sture Ericson/Peter Bruun/<br />
Fred Lonberg-Holm/Nils Bo Davidsen.<br />
Huset i Magstræde, Husets<br />
Café<br />
23:45 Brun/Drud/Thorsen/Harpsøe.<br />
Christiania Jazz Club<br />
23:59 Mary Halvorson/Ingrid Laubrock/Jacob<br />
Anderskov/Lotte<br />
Anker. 5e ILK<br />
00:00 La Fontaine Nights. La<br />
Fontaine<br />
Mandag 9. juli<br />
10:00 Trio Tristeza. Sweet Treat<br />
10:30 Lydland. Østre Anlæg v.<br />
Statens Museum for Kunst<br />
12:00 Børnekoncert: Line Gaardmand<br />
w. band. Marionetteatret<br />
12:00 Syng med soundpainting.<br />
Østre Anlæg v. Statens Museum<br />
for Kunst<br />
13:00 Axeltorv - Studiestræde -<br />
Vester Voldgade - Nørregade - Nytorv<br />
- Brolæggerstræde - Knabrostræde<br />
- Naboløs - Gl. Strand (Canal<br />
Tours afg 14.20) - Nyhavnsbroen.<br />
Street Parade w. Orion Brass<br />
Band<br />
13:00 Everything Trio. Huset i<br />
Magstræde, Gårdscenen<br />
13:00 WORLD SCENE: Jas Trio<br />
(Jazz Fusion). Huset i Magstræde,<br />
Planeten<br />
13:00 RØST. H<strong>om</strong>emade Records
...<br />
POLITIKEN SØNDAG 8. JULI 2012<br />
Når man er én af Danmarks<br />
mest berømmede <strong>jazz</strong>pianister,<br />
men har tendens til lidt<br />
præstationsangst inden en koncert,<br />
hvordan er det så for samme<br />
person at skulle være stand-in til en<br />
koncert for en kær kollega ... <strong>på</strong><br />
tr<strong>om</strong>mer, altså?<br />
Carsten Dahl tager det nu temmelig<br />
roligt <strong>på</strong> en café kun 40 minutter<br />
før, han skal daske skind <strong>på</strong><br />
den verdensmusikalske scene <strong>på</strong><br />
Tranquebar i Borgergade.<br />
For godt nok er det et par årtier siden,<br />
at han tog en trekvart konservatorieuddannelse<br />
i tr<strong>om</strong>mer,<br />
hvorefter han dengang droppede<br />
hihat og bækkener og kastede sig<br />
over tangenterne og blev maestro i<br />
klaver, men denne lørdag eftermiddag,<br />
<strong>på</strong> festivalens andendag, ser<br />
han ligefrem frem til at få tr<strong>om</strong>mestikkerne<br />
i hånden igen for at spille<br />
sammen med Hugo Rasmussen <strong>på</strong><br />
bas og Søren Kjærgaard <strong>på</strong> piano.<br />
Man <strong>kan</strong> bogstaveligt talt sige, at<br />
Carsten Dahl glæder sig s<strong>om</strong> et<br />
barn:<br />
»Når jeg sidder der bag tr<strong>om</strong>merne<br />
er jeg s<strong>om</strong> en dreng <strong>på</strong> fem år og<br />
glad og ved bare, hvad der skal gøres«,<br />
lyder det fra professor Dahl fra<br />
Det Rytmiske Musikkonservatorium,<br />
der i mange år ikke rørte et<br />
tr<strong>om</strong>mesæt. Men nu er blevet vild<br />
med det igen.<br />
Chatolpianisten<br />
S<strong>om</strong> barn sad han og hamrede næverne<br />
ned i et chatol til faderens plader,<br />
s<strong>om</strong> <strong>om</strong> det var et piano. Og det<br />
så ud til at være skrevet i stjernerne,<br />
at den lille Carsten skulle være noget<br />
ved klavermusikken.<br />
»Jeg var helt autistisk væk, når jeg<br />
spillede <strong>på</strong> chatollet«.<br />
Da han k<strong>om</strong> <strong>på</strong> efterskole, var der<br />
ikke noget med tangenter at spille<br />
<strong>på</strong>. Men der var et tr<strong>om</strong>me-rum.<br />
»Havde de købt et klaver, havde<br />
jeg jo banket løs <strong>på</strong> det. Det var bare<br />
så kraftig en ting i mig at spille, og<br />
så tog jeg det, der var ved hånden.<br />
Jeg skulle satme vise verden, at det<br />
her er mit d<strong>om</strong>æne, og så <strong>kan</strong> I fuc-<br />
Tickets & info: www.<strong>jazz</strong>.<strong>dk</strong><br />
Tak Ta Tak ak til: til til: l:<br />
ke ad helvede til«, griner Carsten<br />
Dahl, mens han k<strong>om</strong>mer i tanker<br />
<strong>om</strong>, at han havde en læderjakke<br />
med et rygmærke, hvor der stod<br />
»Buddy Rich = Carsten Dahl«. For<br />
dem, der ikke ved det, er Buddy<br />
Rich en stor stjerne <strong>på</strong> den internationale<br />
tr<strong>om</strong>mehimmel.<br />
Tr<strong>om</strong>meriet rakte langt ind i konservatorietiden,<br />
indtil Carsten Dahl<br />
k<strong>om</strong> til den konklusion, at han savnede<br />
melodi og harmonier.<br />
»Jeg havde så <strong>meget</strong> ego og kapelmester<br />
i mig, at jeg ville have helt<br />
orkester til min rådighed og k<strong>om</strong>ponere<br />
og improvisere, og der er<br />
klaveret jo <strong>mere</strong> egnet«.<br />
Carsten Dahl er bag de sorte og<br />
hvide tangenter blevet en af de stør-<br />
ste danske <strong>jazz</strong>stjerner, men i de senere<br />
år er savnet efter tr<strong>om</strong>merne<br />
taget til. Han har nu spillet tr<strong>om</strong>mer<br />
i flere konstellationer, og tr<strong>om</strong>merne<br />
er blevet hans »hellested«,<br />
og han har »fantasier <strong>om</strong> at lave et<br />
stort orkester, hvor jeg selv er bandleder<br />
bag tr<strong>om</strong>mer«.<br />
Det k<strong>om</strong>mer fra manden, der for<br />
resten lige har skrevet et kæmpe<br />
klassisk orkersterværk blottet for<br />
<strong>jazz</strong>, men tilsat drengekor, der skal<br />
opføres i DR’s koncertsal til februar.<br />
Men nu må<br />
han gå. Han<br />
skal trods alt li-<br />
ge psyke lidt op<br />
til trio<strong>jazz</strong>en <strong>på</strong><br />
Tranquebar,<br />
hvor han spiller<br />
i stedet for<br />
en af <strong>jazz</strong>festivalens ellers allerflittigste<br />
tr<strong>om</strong>meslagere, Kresten Osgood,<br />
der meldte afbud til arrangementet<br />
– og festivalen i år i det hele<br />
taget – fordi hans kone skulle ne<strong>dk</strong><strong>om</strong>me<br />
med tvillinger med termin<br />
midt i festivaltiden.<br />
Henne <strong>på</strong> Tranquebar tager Kresten<br />
Osgood himself imod Carsten<br />
Dahl med et stort smil og sønnen<br />
Bjørn <strong>på</strong> to år <strong>på</strong> armen. Faktisk fød-<br />
JAZZLIVE 3<br />
Klavermand med tr<strong>om</strong>mekløe<br />
Jazzmusikere er fæn<strong>om</strong>enale<br />
til at spille<br />
sammen uden at øve.<br />
Men kaste sig hove<strong>dk</strong>uls<br />
ud i et helt andet<br />
instrument?<br />
FLEMMING CHRISTIANSEN<br />
FAR OG SØN. Tr<strong>om</strong>meslager<br />
Kresten Osgood er lige blevet far til<br />
to piger, så han har meldt afbud til<br />
festivalen. Bjørn er med til koncerten,<br />
hvor far skulle have spillet.<br />
Foto: Per Folkver<br />
Øjeblikket er<br />
min metier<br />
Carsten Dahl<br />
GLAD I TROMMELÅGET.<br />
Det <strong>kan</strong> godt være, at Carsten Dahl<br />
høster, hvad der høstes <strong>kan</strong> af<br />
anerkendelse s<strong>om</strong> pianist – men<br />
tr<strong>om</strong>merne er blevet hans musikalske<br />
oase. Foto: Per Folkver<br />
te Osgoods hustru allerede for nogle<br />
uger siden, en for tidlig fødsel, og<br />
nu er døtrene Ellen og Dagmar to<br />
små realiteter. Men det er for sent<br />
for Kresten Osgood at k<strong>om</strong>me tilbage<br />
<strong>på</strong> plakaten, så han er i en uvant<br />
rolle s<strong>om</strong> tilskuer til sin egen koncert<br />
– <strong>om</strong> man så må sige.<br />
Men han rokker med i hele kroppen,<br />
da Carsten Dahl sætter i med<br />
whiskers <strong>på</strong> bækkenerne og åbner<br />
koncerten, der er bygget over tidlige<br />
bluesy <strong>Du</strong>ke Ellington-numre. Og<br />
man <strong>kan</strong> se lyset i Carsten Dahls øjne<br />
over at være <strong>på</strong> sit »hellested«.<br />
S<strong>om</strong> han sagde lige inden koncerten:<br />
»At spille er for mig altid nervebetonet,<br />
men øjeblikket er min metier,<br />
øjeblikket er tiden NU, og jeg<br />
<strong>kan</strong> ikke måle eller veje noget vigtigere.<br />
Alt er lige krævende eller lige<br />
legende let; at skrive et symfoniværk<br />
eller at slå <strong>på</strong> tr<strong>om</strong>me«.<br />
flemming.christensen@pol.<strong>dk</strong><br />
Brad Mehldau Trio (US) Concha Buika (ES) Wayne Shorter Quartet (US) Sinne Eeg (DK)<br />
Neneh Cherry & The Thing (SE/NO) Mikael Simpson (DK) Milton Nascimento (BRA)<br />
Mulgrew Miller (US) Anoushka Shankar (UK/IN) The John Scofield Hollowboy Band (US)<br />
Joe Lovano & Dave Douglas Quintet (US) Paolo Fresu (IT) Pierre Dørge & New Jungle<br />
Orchestra feat. James Blood Ulmer (DK/US) Brian Blade Fellowship (US) Eliane Elias (US)<br />
Tony Allen BLACK SERIES (NG) Lotte Anker “Still Arriving” feat. Tim Berne, Mat Maneri, Hank<br />
Roberts, Marc <strong>Du</strong>cret & Nils Davidsen (DK/US/FR) Lee Konitz (US) Miles Smiles (US) Ambrose<br />
Akinmusire Quintet (US) Jim Hall (US) The Songs of Joni Mitchell (DK) + many others
...<br />
4 JAZZLIVE SØNDAG 8. JULI 2012 POLITIKEN<br />
Hyldestkoncerter skal være intelligent tænkt<br />
På <strong>jazz</strong>festivalen er det nærmest uundgåeligt ikke<br />
at støde ind i hyldestkoncerter til store kunstnere.<br />
Fæn<strong>om</strong>enet er en del af <strong>jazz</strong>ens historie, men <strong>også</strong><br />
nem markedsføring.<br />
tigt, at det er med en kapelmester ’Miles Smiles’ – en tribute til Miles<br />
eller musiker, s<strong>om</strong> brænder for den Davis-albummet af samme navn.<br />
kunster, der bliver hyldet. Og det sy- Ifølge Ib Skovgaard »en pr<strong>om</strong>oternes<br />
jeg faktisk er lykkedes«, siger idé, s<strong>om</strong> ikke virker særlig genial«.<br />
han.<br />
Andre koncer-<br />
Kenneth Hansen lægger ikke<br />
ter fremstår til<br />
skjul <strong>på</strong>, at tribute-koncerterne<br />
gengæld <strong>mere</strong><br />
KATRINE GRØNVALD RAUN den hylder ikoner s<strong>om</strong> Miles Davis samtidig er en godbid, der skal lok- Det er en unikke, synes<br />
Islutningen af 1990’erne fortolkede<br />
pianist Søren Kjærgaard Leo<br />
Mathisen i en række af hyldestkoncerter<br />
i Haveselskabets Have.<br />
og Billie Holiday ved de såkaldte tributekoncerter.<br />
Copenhagen Jazz Festival<br />
har de seneste tre år præsenteret<br />
temaet Classic Jazz Tributes <strong>på</strong><br />
Carlsberg. I år er det blandt andet<br />
ke publikum til et af de <strong>mere</strong> afsides<br />
spillesteder <strong>på</strong> festivalen, s<strong>om</strong><br />
Carlsberg er. En pointe, Ib Skovgaard,<br />
<strong>jazz</strong>anmelder for Weekendavisen,<br />
<strong>også</strong> hæfter sig ved i sin vur-<br />
måde at<br />
fortælle<br />
<strong>jazz</strong>ens<br />
historie <strong>på</strong><br />
han:<br />
»I Jazzhouse er<br />
der en koncert<br />
med Joe Lovano<br />
og Dave Douglas,<br />
Her levede han så <strong>meget</strong> op til idea- Marvin Gaye og Dewey Redman, der dering af fæn<strong>om</strong>enet:<br />
Chefbooker der <strong>også</strong> har et<br />
let <strong>om</strong> at nyskabe det etablerede, at<br />
publikum forlod koncerten <strong>på</strong> Frederiksberg,<br />
undrende sig over,<br />
hyldes af danske kunstnere, s<strong>om</strong><br />
har en særlig tilknytning til sangerne.<br />
»Det er nem markedsføring, s<strong>om</strong><br />
så <strong>kan</strong> bruges <strong>mere</strong> eller mindre intelligent.<br />
Men det har hærget i åre-<br />
Kenneth<br />
Hansen<br />
tribute-tilsnit,<br />
men er en <strong>mere</strong><br />
indirekte hyl-<br />
hvad de egentlig havde overværet. Det må nemlig ikke blive »røvbalvis <strong>på</strong> festivaler, og det er et spørgsdest<br />
til Wayne<br />
Deres opfattelse af Leo Mathisen var le<strong>jazz</strong> udelukkende med covermål <strong>om</strong> balance. I al almindelighed Shorter s<strong>om</strong> k<strong>om</strong>ponist. Det er me-<br />
det i hvert fald ikke. Men personligt numre«, s<strong>om</strong> <strong>jazz</strong>festivalens chef- mener jeg, det <strong>kan</strong> være en pestiget <strong>mere</strong> lovende rent konceptuelt,<br />
– det var det.<br />
booker Kenneth Hansen siger: lens, fordi der tit bliver lavet nem- fordi musikerne fortolker Wayne<br />
Det er en velkendt del af <strong>jazz</strong>ens »Så hver eneste gang, vi planlægme løsninger«, siger han og peger Shorters uendelige hav af interes-<br />
historie, at kunstnere fra tid til anger en tribute-koncert, er det vig- blandt andet <strong>på</strong> dette års koncert sante k<strong>om</strong>positioner <strong>på</strong> en ny må-<br />
BOBO MORENO. Foto: Kåre Viemose<br />
At synge med<br />
ikonets stemme<br />
For at være ærlig, så betyder det først og fremmest en<br />
måde at lave et job <strong>på</strong>, s<strong>om</strong> passer til tiden«, siger Bobo<br />
Moreno <strong>om</strong> hyldestkoncerters betydning.<br />
Selv skal han torsdag optræde med koncerten Marvin<br />
Gaye Classic Jazz Tribute <strong>på</strong> Carlsberg. Et navn, der helt sikkert<br />
vækker genkendelsens glæde hos flere. Og selv <strong>om</strong> Moreno<br />
overordnet ser hyldestkoncerter s<strong>om</strong> en markedsføringskoncept,<br />
så har han <strong>også</strong> et særligt forhold til Marvin<br />
Gayes musik.<br />
»Marvin Gaye kender jeg, mine forældre og en masse<br />
mennesker <strong>om</strong>kring min generation – og tributekoncerten<br />
er en mulighed for at udbrede kendskabet til ham til nogle<br />
generationer, s<strong>om</strong> ikke ved, hvem han er. Dem bliver der flere<br />
og flere af, hvilket er svært for mig at forstå. For mig er<br />
han et ikon,« siger han.<br />
En del af hyldestkoncerter handler for mange <strong>om</strong> at fortolke<br />
materialet, men den disciplin ligger ikke Bobo Moreno<br />
så nær, særligt ikke når det k<strong>om</strong>mer til Marvin Gaye.<br />
»Når jeg synger hans sange, så har jeg det med at lægge<br />
mig op ad hans stil. Det er ikke nødvendigvis min intention,<br />
men <strong>meget</strong> af min måde at synge soul <strong>på</strong>, k<strong>om</strong>mer fra<br />
ham. Andre sangere ville jeg nok fortolke <strong>mere</strong> <strong>på</strong>. Mit bud<br />
<strong>på</strong> Marvin Gaye bliver nok <strong>mere</strong> Marvin end Bobo«.<br />
SINNE EEG. Foto: Jonas Pryner Andersen<br />
Ikke tribute for<br />
tributens skyld<br />
Hvis sangerinden Sinne Eeg ikke har et særligt forhold<br />
til en kunstner, <strong>kan</strong> denne se langt efter en hyldestkoncert<br />
fra hende. Hun er selektiv i udvælgelsen. Den<br />
franske k<strong>om</strong>ponist Michel Legrand skal imidlertid ikke<br />
vente længere og bliver ved dette års <strong>jazz</strong>festival fortolket af<br />
sangerinden.<br />
»Jeg elsker Michel Legrand og synger i forvejen flere af<br />
hans numre i mit repertoire. Men jeg har aldrig samlet det i<br />
et tema, så det tænkte jeg kunne være sjovt – og så er det bare<br />
af ren og skær kærlighed til og interesse for hans musik«.<br />
Egentlig bryder hun sig ikke <strong>om</strong> tribute-koncerter. De bliver<br />
nemlig oftest lavet i troen <strong>på</strong>, at kunstneren ikke <strong>kan</strong><br />
sælge i sig selv, mener hun. Men når det nu alligevel skal være,<br />
så har det været en god erfaring:<br />
»Det en kæmpe oplevelse at dykke ned i musikken og arbejde<br />
med noget andet, end man plejer. Så jeg er samtidig<br />
ret taknemlig for at blive kastet ud i de projekter. Men jeg<br />
holder lidt igen med det«, siger Sinne Eeg.<br />
Hvorfor optræder du ikke kun med dit eget materiale?<br />
»Jeg mener <strong>også</strong>, man bør være opmærks<strong>om</strong> <strong>på</strong> ikke at gå<br />
for <strong>meget</strong> over i det der tribute-mode. Jeg har virkelig prioriteret<br />
<strong>også</strong> at få en koncert med mit eget band og mit repertoire<br />
<strong>på</strong> festivalen. Det er altid <strong>meget</strong> vigtigt for mig«.<br />
de. Det er den intelligente måde at<br />
gøre det <strong>på</strong>«, siger Ib Skovgaard.<br />
Ud over at skabe intelligente tribute-koncerter<br />
er spørgsmålet <strong>også</strong>,<br />
hvordan man sikrer fornyelse. I<br />
år er det tredje gang, Joni Mitchell<br />
bliver fortolket <strong>på</strong> Copenhagen Jazz<br />
Festival. Men solisterne er nye, fortæller<br />
Kenneth Hansen.<br />
»Der er genvalg til Julie Maria,<br />
s<strong>om</strong> gjorde det fremragende under<br />
Vinter<strong>jazz</strong>. Men Ane Trolle og Jacob<br />
Bellens er nye i denne sammenhæng,<br />
og det bliver interessant at<br />
høre deres bud. Og Joni Mitchells<br />
univers <strong>kan</strong> man aldrig få for <strong>meget</strong><br />
af«, siger han, griner og tilføjer:<br />
»Tributekoncerterne fylder en<br />
pr<strong>om</strong>ille af det samlede udbud, så<br />
jeg synes godt, vi <strong>kan</strong> forsvare det.<br />
Det er en måde at fortælle <strong>jazz</strong>ens<br />
historie <strong>på</strong>«.<br />
<strong>jazz</strong>live@pol.<strong>dk</strong><br />
KIRA SKOV. Foto: Jacob Ehrbahn<br />
Et forfriskende<br />
afbræk fra én selv<br />
To aftener i løbet af Copenhagen Jazz festival skal sangerinde<br />
Kira Skov optræde med sin tribute til ikonet<br />
Billie Holiday. En kunstner, der siden de tidlige teenageår<br />
har fulgt sangerinden, s<strong>om</strong> derfor føler sig tæt knyttet<br />
til sangene.<br />
»Det er <strong>meget</strong> befriende at træde lidt uden for sit eget<br />
univers og forholde sig til en konkret ting, s<strong>om</strong> en anden<br />
kunstner har skabt og så fortolke det«.<br />
Fortolkningen er vigtig, mener sangerinden, der med<br />
projektet samtidig har en fornemmelse af at være en del af<br />
noget større. Meget af Billie Holidays materiale ligger s<strong>om</strong><br />
en fælles sangskat og <strong>jazz</strong>arv, fordi så mange kunstnere tidligere<br />
har taget Holidays standarder op.<br />
»Men jeg ville ikke have lavet projektet, hvis jeg ikke virkelig<br />
kunne tillægge det min egen historie, og det <strong>også</strong> var<br />
personligt for mig«, siger hun.<br />
Hvad med dit eget materiale?<br />
»Der <strong>kan</strong> være noget forfriskende i et afbræk fra én selv,<br />
for det er en <strong>meget</strong> selvcentreret proces at være sangskriver«,<br />
forklarer Kira Skov og fortæller, hvordan arbejdet med<br />
<strong>jazz</strong>en har nuanceret hendes sangskrivning:<br />
»Der er en anden dynamik i <strong>jazz</strong>, s<strong>om</strong> har fået noget helt<br />
andet frem i min stemme og inspireret mig«.
...<br />
POLITIKEN SØNDAG 8. JULI 2012<br />
Åbne sange spiller sig selv<br />
Guitarknas var ved at<br />
slå poesien i stykker,<br />
da Jakob Bros nye trio<br />
øvede for første gang i<br />
Hofteatret. Men til sidst<br />
tog musikken over.<br />
JAKOB DYBRO JOHANSEN<br />
Guitarforstærkeren virker ikke.<br />
Det er det første, der sker denne<br />
lørdag aften, efter at guitaristen<br />
Jakob Bro er trasket op ad<br />
Hofteater-trappens røde løber med<br />
sin cremefarvede Fender i en taske<br />
<strong>på</strong> ryggen, en mulepose under armen<br />
og bassist Th<strong>om</strong>as Morgans<br />
fikse, lille forstærker i højre hånd.<br />
»Den vil slet ikke spille«, siger Jakob<br />
Bro til en af dem, der er ved at<br />
hjælpe med at rigge scenen an.<br />
»Virkelig nederen. Virkede ellers<br />
lige i går. Den har aldrig nogensinde<br />
strejket før«.<br />
Et skidt tidspunkt at svigte <strong>på</strong> for<br />
den ellers så trofaste Fender Princeton<br />
Reverb, for klokken er lidt i halv<br />
syv, og <strong>om</strong> tre timer skal trioen spille<br />
den koncert, der er flere grunde<br />
er ganske speciel.<br />
For det første er der spillestedet.<br />
På Hofteatret går vejen til Jakob<br />
Bros musik gennem en art guldal-<br />
der-kabinet bestående af gips-statuer<br />
af Holberg og Oehlenschläger og<br />
en bronzestøbt Johan Ludvig Heiberg.<br />
Og selve teatersalen, hvor koncerten<br />
foregår, er opført i 1840’ernes<br />
idylliske biedermeier-stil.<br />
Det er i dette trygt ornamenterede<br />
rum, at Jakob Bro skal k<strong>om</strong>munikere<br />
sin skrøbelige, antydende musik.<br />
Sange, der <strong>på</strong> de seneste albums,<br />
’Balladeering’ og ’Time’, virker,<br />
s<strong>om</strong> <strong>om</strong> de rækker ud for at se,<br />
<strong>om</strong> eksistens er noget, man <strong>kan</strong> røre<br />
ved.<br />
Men det er <strong>også</strong> en helt ny trio, Jakob<br />
Bro stiller op med. For godt nok<br />
spillede den ameri<strong>kan</strong>ske bassist<br />
Th<strong>om</strong>as Morgan med <strong>på</strong> ’Time’,<br />
men norske Jon Christensen er ny<br />
mand <strong>på</strong> tr<strong>om</strong>mestolen. En slagtøjs-legende,<br />
der var med til at opfinde<br />
en helt ny <strong>jazz</strong>lyd, ECM, og er<br />
gammel nok, for øvrigt, til at være<br />
far til begge sine to nye medmusi<strong>kan</strong>ter.<br />
Faktisk ved han ikke så frygtelig<br />
<strong>meget</strong> <strong>om</strong> Jakob Bros musik. Han<br />
ved bare, at han vil skulle improvisere<br />
over nogle numre, der er holdt<br />
i en nærmest selvudslettende enkel<br />
form, fordi det er den måde, man<br />
skaber rum <strong>på</strong>. Rum til at hver enkelt<br />
musiker <strong>kan</strong> være sig selv, men<br />
<strong>også</strong> rum til, at de egenartede lyde,<br />
der k<strong>om</strong>mer, sammen <strong>kan</strong> vokse til<br />
noget større.<br />
Men lige nu spænder Princeton<br />
Reverb’en ben. Eller er det i virkeligheden<br />
guitaren, den er gal med?<br />
»Måske er det guitaren. Det er lidt<br />
bekymrende ...«, siger Jakob Bro.<br />
Han står bøjet over brættet med<br />
de ni effektpedaler – røde, sorte,<br />
sølv, turkis – og får stadig dybere<br />
rynker i panden. En form for lyd<br />
k<strong>om</strong>mer der ganske vist ud, men<br />
det er en underligt forkølet poesi.<br />
»Lyden er alt for tynd. Jeg er sgu<br />
bekymret for den guitar«, siger Jakob<br />
Bro igen, denne gang måske<br />
mest til sig selv.<br />
På et tidspunkt slår forstærkeren<br />
over i en knasende støj, der får Jon<br />
Christensen til at udbryde et spontant<br />
»Jimi Hendrix!«<br />
Jakob Bro har haft mobilen fremme<br />
og ringet til en ven, der vil k<strong>om</strong>me<br />
forbi med en forstærker. Han<br />
<strong>kan</strong> være <strong>på</strong> Hofteatret <strong>om</strong> en halv<br />
time, men en halv time... Koncerten<br />
er lige rundt <strong>om</strong> hjørnet.<br />
Det begynder at ligne en nedtur<br />
af en første øver – lige indtil Jakob<br />
Bro får en lys idé:<br />
»Jeg tror sgu, det er kablet, den er<br />
gal med«.<br />
Det nye kabel hjælper. I hvert fald<br />
en smule. Jakob Bro må stå helt stift<br />
<strong>på</strong> scenen i en bestemt positur, fordi<br />
selv få centimeters bevægelse til<br />
den ene eller den anden side udløser<br />
en køleskabsagtig, elektrisk<br />
summen. En enerverende baggrund<br />
at udfolde sig <strong>på</strong>, men nu<br />
<strong>kan</strong> øveren endelig gå i gang.<br />
»Vil du prøve at høre nogle af temaerne?«<br />
spørger Jakob Bro og kigger<br />
ned <strong>på</strong> Jon Christensen, der har<br />
stillet sit tr<strong>om</strong>mesæt op og nu sidder<br />
nede i salen, med benene over<br />
kors.<br />
Jon Christensen starter med bare<br />
at lytte. Jakob Bro <strong>på</strong> guitar og Th<strong>om</strong>as<br />
Morgan<br />
<strong>på</strong> kontrabas<br />
går igennem<br />
Jeg tror sgu,<br />
det er kablet,<br />
den er gal<br />
med<br />
Jakob Bro,<br />
guitarist<br />
et par af temaerne.<br />
De er begge<br />
i starten af<br />
30’erne, men<br />
med Jon Christensen<br />
s<strong>om</strong><br />
publikum<br />
k<strong>om</strong>mer de <strong>på</strong> en måde til at se yngre<br />
ud.<br />
Ingen af dem bevæger sig ret <strong>meget</strong><br />
<strong>på</strong> scenen, men det er, s<strong>om</strong> <strong>om</strong><br />
især Th<strong>om</strong>as Morgan fortæller en<br />
historie med sit ansigt. For hver tone<br />
han spiller <strong>på</strong> kontrabassen,<br />
trækker det sig sammen, næsten<br />
s<strong>om</strong> fik han elektrisk stød. Gennemstrømmet<br />
af musik, måske,<br />
bag en stille, genert facade.<br />
Jon Christensen hopper ud ad en<br />
sidedør og dukker kort efter op <strong>på</strong><br />
scenen, hvor han sætter i gang bag<br />
JAZZLIVE 5<br />
KNAS. Problemer med teknikken<br />
gav Jakob Bros nye trio en hel del<br />
at tænke over. Foto: Per Folkver<br />
tr<strong>om</strong>merne. Spillestilen er både rolig<br />
og rastløs: S<strong>om</strong> <strong>om</strong> han læner sig<br />
tilbage i musikken, fuld af overskud<br />
og erfaring. Men der er samtidig noget<br />
ungd<strong>om</strong>meligt utålmodigt<br />
over måden, han hele tiden skifter<br />
idé <strong>på</strong>: fra stikker til køller til fingerspidser,<br />
der kribler og krabler <strong>på</strong> lilletr<strong>om</strong>mens<br />
skind.<br />
Og Jakob Bro? Han lader akkorderne<br />
strække sig ud, helt ned til<br />
mannequinerne bagest i teatersalen,<br />
og rækker en t<strong>om</strong>meltot i vejret:<br />
»<strong>Du</strong> lyder fantastisk, Jon«.<br />
»De her sange spiller sig selv«.<br />
»Grundlæggende er det alt sammen<br />
åbent. Vi <strong>kan</strong> gøre, hvad vi vil,<br />
når vi har spillet melodien«.<br />
Så hopper han <strong>på</strong> cyklen og hjuler<br />
hjem efter en anden guitar, der<br />
måske <strong>kan</strong> løse støjproblemet,<br />
mens de to andre bliver stående lidt<br />
<strong>på</strong> scenen. Jon Christensen går over<br />
til Th<strong>om</strong>as Morgan:<br />
»Det er første gang, vi spiller, så vi<br />
skal lige finde ud af hvordan og<br />
hvorledes. Men med de her sange<br />
har jeg det, s<strong>om</strong> <strong>om</strong> vi aldrig <strong>kan</strong><br />
spille forkert«.<br />
<strong>jazz</strong>live@pol.<strong>dk</strong>
...<br />
6 JAZZLIVE SØNDAG 8. JULI 2012 POLITIKEN<br />
PÅ BEATET<br />
263.000<br />
var sidste år til Copenhagen Jazz Festival – ifølge Wonderful Copenhagen<br />
bakspejlet<br />
VALLEKILDE HØJSKOLE, 1982. Højskolen lagde i perioden<br />
1969 til 1982 lokaler til Den Danske Jazzkreds’ <strong>jazz</strong>stævner. Blandt de<br />
mange internationale musikere, der gennem årene ”underviste” <strong>på</strong><br />
stævnerne, <strong>kan</strong> nævnes Chick Corea, Don Cherry og Dexter Gordon.<br />
Men <strong>også</strong> de mange uden-for-skemaet-jamsessions gav deltagerne<br />
hår <strong>på</strong> brystet. Her er vi i 1982 med, fra venstre, den arbejds<strong>om</strong>me og<br />
8.7<br />
21.00: Malene Mortensen (Husets Café)<br />
23.00: Johanna Elina (Planeten)<br />
Rådhusstræde 13, 1466 København K, Tele 33693200, info@huset-kbh.<strong>dk</strong><br />
selverklærede <strong>jazz</strong>r<strong>om</strong>antiker Peter Mikkelsen (leder, indpisker og tenorsaxofonist<br />
i fæn<strong>om</strong>enet Det Hemmelige Big Band, der bl.a. spillede<br />
<strong>på</strong> Andy’s Bar i Gothersgade hver søndag aften i vinterhalvåret), <strong>på</strong> altsax<br />
en uidentificeret altsaxofonist, Finn Poulsen <strong>på</strong> mundharmonika og<br />
en synligt træt, men koncentreret Lennart Ginman (nuværende kunstnerisk<br />
leder af Copenhagen JazzHouse) <strong>på</strong> bas. (NielsC) Foto: Busser<br />
23.45: Sture Ericson - Peter Bruun - Fred Lonberg-Holm - Nils Bo Davidsen (Husets Café)<br />
HUSK: 13. juli/Kl. 21.00: Aaron Parks (Husets Café/Swingin´ CPH)<br />
Etiopisk saxofonkrigerrammer<br />
Bryggen<br />
I aften indtager den 76-årige saxofonist<br />
Getachew Mekuria Islands<br />
Brygge sammen det hollandske<br />
band The Ex, s<strong>om</strong> forelskede sig i<br />
etiopisk musik efter en turné i Getachew<br />
Mekurias hjemland. Her<br />
indspillede Mekuria s<strong>om</strong> den første<br />
en instrumental udgave af en<br />
traditionel etiopisk krigssang, der<br />
synges inden et slag. Mandag udgiver<br />
den ældre herre og bandet et<br />
fælles album.<br />
Tegning: Jørn Villumsen<br />
HUSET-KBH.DK
...<br />
POLITIKEN SØNDAG 8. JULI 2012<br />
Et nummer bliver<br />
aldrig helt færdigt<br />
Bassisten Scott Colley<br />
er en af de mest anerkendte<br />
sidemen i moderne<br />
<strong>jazz</strong>. Men han er<br />
<strong>også</strong> en anerkendt k<strong>om</strong>ponist,<br />
har udgivet syv<br />
album i eget navn – og<br />
bliver aldrig færdig med<br />
at udvikle sine numre.<br />
KIM FABER, NEW YORK<br />
Man fornærmer næppe nogen<br />
ved at kalde Tappan, tre<br />
kvarters kørsel nord for New<br />
York, for en <strong>meget</strong> stille lilleby. Et<br />
par restauranter, en vinhandel, en<br />
brandstation, Joe’s Hairstyling and<br />
Barbershop – og så er de fleste herligheder<br />
nævnt og ikke ret mange<br />
glemt.<br />
Nogle få hundrede meter fra busstoppestedet<br />
ligger et toetagers<br />
grønmalet træhus, så ærkeameri<strong>kan</strong>sk<br />
s<strong>om</strong> de findes. Jeg når ikke at<br />
banke <strong>på</strong>, inden døren bliver åbnet.<br />
Bassisten Scott Colley, en høj mand<br />
<strong>på</strong> bare fødder, med et venligt smil<br />
og en pondus, s<strong>om</strong> matcher hans<br />
instrument, byder mig indenfor i,<br />
hvad der ser ud til at være hans arbejdsværelse.<br />
En <strong>om</strong>bygget udestue<br />
med småsprossede vinduer til<br />
tre sider, <strong>om</strong>givet af buske og træer,<br />
med klinker <strong>på</strong> gulvet og udsigt til<br />
en smuk have. Op ad den ene væg<br />
står et klaver og ved siden af en kontrabas,<br />
<strong>på</strong> skrivebordet en c<strong>om</strong>puter,<br />
en printer og, <strong>på</strong> gulvet, ved siden<br />
af en papirkurv ... en makulator.<br />
Scott Colley byder <strong>på</strong> kaffe. Jeg tager<br />
plads <strong>på</strong> klaverbænken, han <strong>på</strong><br />
skrivebordsstolen.<br />
Lad mig tilstå, at jeg ikke kendte<br />
så forfærdelig <strong>meget</strong> til Scott Colley,<br />
inden jeg begyndte at forberede<br />
mig <strong>på</strong> dette interview. Jeg vidste, at<br />
han i en del år har været bassist i<br />
Herbie Hancocks trio. Og når man<br />
er oppe i den klasse s<strong>om</strong> <strong>jazz</strong>musiker<br />
og i øvrigt bosat i eller i nærheden<br />
af New York, er det et godt gæt,<br />
at man nok <strong>også</strong> har spillet sammen<br />
med en masse andre stjerner.<br />
Det har Scott Colley. Med Jim Hall,<br />
Chris Potter, Joe Lovano, Pat Metheny,<br />
Bill Frisell, Clifford Jordan, John<br />
Scofield ... you name them.<br />
Men at manden desuden har en<br />
ganske <strong>om</strong>fattende produktion af<br />
album med egne k<strong>om</strong>positioner <strong>på</strong><br />
sit cv – musik, man i mangel af <strong>mere</strong><br />
præcis betegnelse <strong>kan</strong> kalde ’moderne<br />
improvisationsmusik’, tydeligt<br />
inspireret af den ameri<strong>kan</strong>ske<br />
sangtradition – det vidste jeg ikke.<br />
Han debuterede i 1997 med cd’en<br />
’Portable Universe’, og siden er det<br />
blevet til yderligere seks album, det<br />
seneste er ’Empire’ fra 2010. Og det<br />
at k<strong>om</strong>ponere har gennem årene<br />
fået større og større betydning for<br />
Scott Colley:<br />
»Jeg går altid rundt med et stykke<br />
papir <strong>på</strong> mig, hvis en ide skulle dukke<br />
op«, siger han.<br />
At give plads<br />
Processen med at skabe et nyt nummer<br />
begynder stort set aldrig med,<br />
at Scott Colley bare sætter sig ned<br />
og skriver en melodi ud i det blå.<br />
Han har næsten altid en bestemt<br />
musiker i tankerne, når han k<strong>om</strong>ponerer.<br />
»Det gør det <strong>meget</strong> nem<strong>mere</strong>,<br />
når jeg forestiller mig den musiker<br />
spille musikken«.<br />
At få det nedfældet <strong>på</strong> papir, er<br />
kun den spæde begyndelse. Processen<br />
tager først for alvor fart, når musikeren,<br />
Scott Colley har skrevet til,<br />
begynder at spille num<strong>mere</strong>t. Hvilket<br />
nogle gange <strong>kan</strong> tage det et helt<br />
andet sted hen,<br />
end k<strong>om</strong>ponisten<br />
havde fore-<br />
Jeg lærte<br />
at spille ved<br />
at lytte<br />
Scott Colley<br />
stillet sig.<br />
»På mit seneste<br />
album er der<br />
et duonummer,<br />
s<strong>om</strong> jeg skrev til<br />
guitaristen Bill<br />
Frisell og mig selv. Jeg havde en ide<br />
<strong>om</strong> et hurtigt, næsten frenetisk<br />
nummer, hvor Bill – s<strong>om</strong> jo normalt<br />
arbejder med en ubegribelig stor<br />
palet af lyde <strong>på</strong> sin guitar – rigtigt<br />
kunne folde sig ud. Men jeg havde<br />
ikke sagt noget til ham, bare sendt<br />
ham noderne«, fortæller Scott Colley.<br />
Og det gik helt anderledes, end<br />
han havde forestillet sig.<br />
»Første gang vi øvede, begyndte<br />
han at spille det ganske langs<strong>om</strong>t.<br />
Og med en hel ren guitarlyd uden<br />
effekter. Min første reaktion var:<br />
What!«.<br />
Det lykkedes Scott Colley at holde<br />
tæt.<br />
»Det var et af disse øjeblikke, hvor<br />
man tænker: Hmm, lad os se, hvor<br />
vi ender henne«.<br />
De to spillede num<strong>mere</strong>t færdigt.<br />
Og en tre-fire gange <strong>mere</strong>.<br />
»Bills tilgang ændrede sig lidt,<br />
det gjorde min <strong>også</strong>. Det endte med<br />
at have en helt anden karakter, end<br />
jeg havde forestillet mig. Men altså<br />
... det var et stykke, jeg havde skrevet<br />
til ham, så hvorfor skulle jeg have<br />
grebet ind?«.<br />
Men et nummer er ikke nødvendigvis<br />
færdigt, fordi k<strong>om</strong>ponisten<br />
har sluppet det. Det <strong>kan</strong> sagtens<br />
fortsætte med at udvikle sig, når det<br />
bliver spillet <strong>på</strong> scenen.<br />
TIDLIGT UDE. Scott Colley begyndte at spille bas, da han var kun 11 år<br />
– inspireret af sin seks år ældre bror, der spillede tr<strong>om</strong>mer. Foto: PR-foto<br />
»Jeg <strong>kan</strong> godt lide at skrive numre,<br />
s<strong>om</strong> giver mulighed for improvisation<br />
over akkordforandringer,<br />
baslinjer, det melodiske forløb ... i et<br />
nummer <strong>kan</strong> der være to-tre afde-<br />
SCOTT COLLEY<br />
Født 24. november 1963. Opvokset<br />
i Los Angeles.<br />
Uddannet <strong>på</strong> California Institute<br />
for the Arts.<br />
Begyndte at spille med Carmen<br />
McRae i 1986.<br />
Flyttede til New York i 1988 og<br />
har siden spillet med en stribe<br />
verdensstjerner, bl.a. Dizzy Gillespie,<br />
Jim Hall og Herbie Hancock.<br />
Har medvirket <strong>på</strong> flere end 200<br />
album. Har udgivet syv i eget<br />
navn.<br />
linger eller koncepter, s<strong>om</strong> der <strong>kan</strong><br />
improviseres over. Så når det bliver<br />
spillet live, og jeg ser, hvad de andre<br />
musikere gør ved det, så reagerer<br />
jeg <strong>på</strong> det. På ’Empire’ er der et<br />
nummer, s<strong>om</strong> er ti år gammelt,<br />
men s<strong>om</strong> nu er indspillet <strong>på</strong> en helt<br />
ny måde, med en hel ny stemning.<br />
Et nummer bliver aldrig helt færdigt«,<br />
siger Scott Colley.<br />
Hans kone Sophia k<strong>om</strong>mer ind<br />
med en bakke med brød, ost og<br />
snacks.<br />
»Rugbrød! Rigtig rugbrød«, konstaterer<br />
jeg forbavset.<br />
Sophia smiler og forklarer, at hun<br />
har rejst <strong>meget</strong> rundt i verden. Hun<br />
har danset moderne dans og desuden<br />
være manager for flere musikere,<br />
blandt andre Ravi Coletrane.<br />
Men, spørger jeg Scott Colley, <strong>kan</strong><br />
man ikke forelske sig så <strong>meget</strong> i si-<br />
ne egne numre, at man næsten ikke<br />
<strong>kan</strong> bære, at de bliver ændret af andre?<br />
»Jo, nogle numre har så stærk en<br />
karakter, at ... men det behøver man<br />
ikke at fortælle store musikere. Det<br />
<strong>kan</strong> de høre«.<br />
Pause.<br />
»Jeg har skrevet en sang til min<br />
kone, ’For Sophia’, hedder den. Den<br />
har en <strong>meget</strong> distinkt karakter af<br />
langs<strong>om</strong> country-vals. En enkel melodi<br />
med en bestemt følelse – s<strong>om</strong><br />
ikke skal forandres til en eller anden<br />
nattejam-ting. Det fangede Bill<br />
og Brian (Frisell og Blade, red.) med<br />
det samme. Det behøver man ikke<br />
fortælle dem«, siger Scott Colley.<br />
At stole <strong>på</strong> sit øre<br />
Han begyndte at spille bas allerede<br />
s<strong>om</strong> 11-årig. Under indflydelse af sin<br />
seks år ældre storebror, der spillede<br />
tr<strong>om</strong>mer i det lokale high school<strong>jazz</strong>band.<br />
Den første <strong>jazz</strong>plade, han<br />
fik – i øvrigt af broren – var Monks<br />
’Underground’. Den anden var ’S<strong>om</strong>eday<br />
My Prince Will C<strong>om</strong>e’ med<br />
Miles Davis.<br />
I timevis sad den lille Scott nede i<br />
familiens kælder i halvmørke og<br />
lyttede til den plade. Eller rettere:<br />
Især til de første tre numre <strong>på</strong> side 1,<br />
fordi grammofonen aut<strong>om</strong>atisk<br />
gik tilbage til start, når sidste nummer<br />
var slut.<br />
»Der sad jeg så og prøvede at spille<br />
Paul Chambers baslinjer og følge<br />
med i soloerne, så godt jeg kunne.<br />
Jeg lærte at spille ved at lytte. Først<br />
langt senere lærte jeg at spille efter<br />
noder«.<br />
Og det har haft stor indflydelse<br />
<strong>på</strong> Scott Colleys musikalske udvikling,<br />
at han fra første færd har måttet<br />
stole <strong>på</strong> sit øre. En erfaring, han i<br />
dag giver videre til yngre musikere.<br />
»Jeg er begyndt at undervise en<br />
smule, og jeg <strong>kan</strong> se, hvordan den<br />
tilgang til musikken er med til at<br />
udvikle evnen til at improvisere. Jeg<br />
siger dermed ikke, at du ikke <strong>kan</strong><br />
begynde med at lære det musikteoretiske<br />
først og derefter blive en<br />
dygtig improvisator. Det er der<br />
mange, der har gjort«, siger Scott<br />
Colley.<br />
S<strong>om</strong> selv har brugt megen tid <strong>på</strong><br />
at lære det teoretiske:<br />
»Jeg har haft svært ved at lære at<br />
<strong>læse</strong> og skrive noder og <strong>på</strong> den måde<br />
udvikle mig til en <strong>mere</strong> k<strong>om</strong>plet<br />
musiker. Det arbejder jeg stadig <strong>på</strong>.<br />
Og det vil jeg blive ved med til min<br />
dødsdag«.<br />
kim.faber@pol.<strong>dk</strong><br />
JAZZLIVE 7<br />
Scott Colley spiller i tre konstellationer<br />
i Prøvehallen: 9. juli med Randy<br />
Brecker og Kenny Werner, 10. juli med<br />
Jim Hall og 11. juli med Maria Carmen<br />
Koppel. Alle dage kl. 18 og 20.30.
...<br />
8 JAZZLIVE SØNDAG 8. JULI 2012 POLITIKEN<br />
Hvor der aldrig bliver for tørt til ballader<br />
I Den Brune Kødby<br />
ligger spillestedet 5e<br />
gemt væk. Kan I så se<br />
at finde derud!<br />
Næsten præcis for et år siden<br />
sad jeg sammen med 1.700<br />
andre tilhørere i Operaen og<br />
forsøgte at lade være med at nyse af<br />
frygt for, at den neurotiske pianist<br />
oppe scenen skulle få et livmoderfremfald<br />
og skride fra det hele.<br />
Keith Jarrett – for ham og hans trio<br />
var det selvfølgelig – var allerede to<br />
gange stoppet op midt i et nummer,<br />
fordi lyden i rummet efter maestroens<br />
mening var for tør til ballader.<br />
Hvilket havde spredt en forståelig<br />
frygt blandt publikum for, at de<br />
S<strong>om</strong> <strong>jazz</strong>elsker er man er nødt<br />
til at se sig selv i spejlet og indrømme<br />
det: Vi vil have Miles<br />
Davis’ ’Kind of Blue’ igen-igen – og<br />
derfor får vi det. Senest s<strong>om</strong> Fredagsrock<br />
<strong>på</strong> Plænen i Tivoli <strong>på</strong> åbningsdagen<br />
for dette års <strong>jazz</strong>festival.<br />
I morgen parafraseres endnu et<br />
af mesterens uopslidelige album,<br />
ikke ville få fuld valuta for de mange<br />
hundrede kroner, de havde betalt<br />
for deres billetter. Jarrett er før<br />
udvandret fra koncerter i protest<br />
mod mindre bump <strong>på</strong> vejen end en<br />
kort efterklang.<br />
For tør til ballader! Min bare ...<br />
Jeg k<strong>om</strong>mer til at tænke <strong>på</strong> episoden,<br />
mens jeg sidder <strong>på</strong> en træbænk<br />
i en gammel slagtehal i Den<br />
Brune Kødby, med råt pudsede og<br />
afskallede vægge, betongulv og gittertremmer<br />
for vinduerne, og lytter<br />
til en anden klavertrio; med den japanske<br />
pianist Hiroshi Minami,<br />
bassisten Nils Davidsen og tr<strong>om</strong>meslageren<br />
Anders Mogensen. Jeg skal<br />
ikke kunne sige, <strong>om</strong> Minami synes,<br />
at lyden i slagtehallen er for tør til<br />
ballader. Hvis han gør, har han i<br />
hvert fald så megen pli og stil, at<br />
han ufortrødent forsætter med at<br />
give de 20 tilhørere det, de er k<strong>om</strong>met<br />
for at høre: Uforfalsket impro-<br />
HELIKOPTERSYN<br />
når 1960’er-pladen ’Miles Smiles’<br />
hyldes af et all star-hold <strong>på</strong> Gamle<br />
Scene, og festivalen rummer en hel<br />
serie ’Classic Jazz Tributes’, s<strong>om</strong><br />
k<strong>om</strong>mer rundt <strong>om</strong> alt fra Ellington<br />
til Marvin Gaye.<br />
Koncerterne er tributekoncerter.<br />
Det vil sige koncerter, der hylder<br />
<strong>jazz</strong>giganter – s<strong>om</strong> regel afdøde –<br />
ved at tage afsæt i deres musik. Tributekoncerterne<br />
har været <strong>på</strong> plakaten<br />
i rå mængder, siden Montmartre<br />
genåbnede i St. Regnegade<br />
for to år siden, og de er <strong>på</strong> plakaten<br />
nu under <strong>jazz</strong>festivalen.<br />
Spørgsmålet er, hvad man skal<br />
mene <strong>om</strong> konceptet? Svaret for mit<br />
eget ve<strong>dk</strong><strong>om</strong>mende er, at jeg er ved<br />
at være godt og grundigt træt af<br />
det. Alligevel må man konstatere,<br />
at tributefæn<strong>om</strong>enet stortrives.<br />
I ORDEN. Rå <strong>om</strong>givelser, eksperimenterende<br />
musik og god øl til 30<br />
kroner: Portræt af 5e. Foto: Lars<br />
Hansen<br />
Hvorfor? Fordi publikum vil have<br />
det.<br />
VI ØNSKER OS tilbage til dengang.<br />
Jazzelskere er per definition nysgerrige<br />
mennesker, men der er <strong>også</strong><br />
en hel del, der bare gerne vil have<br />
deres Armstrong og Ella Fitzgerald<br />
i fred. Alting var jo s<strong>om</strong> bekendt<br />
bedre i gamle dage.<br />
viserende avantgarde<strong>jazz</strong>.<br />
Der er enorm afstand mellem<br />
yderpunkterne i Copenhagen Jazz<br />
Festival. Fra de mondæne <strong>om</strong>givelser<br />
i Operaen til kollektivet ILK’s rustikke<br />
scene, 5e, i Kødbyen. Fra knas-<br />
Stik nu næsen frem i stedet for at se tilbage!<br />
Politikens anmeldere<br />
løfter sig hver dag <strong>på</strong><br />
skift op over det danske<br />
<strong>jazz</strong>miljø og anmelder<br />
de store linjer.<br />
THOMAS MICHELSEN<br />
POLITIKEN OG COPENHAGEN JAZZ FESTIVAL PRÆSENTERER: JAZZLIVE I PRESSEN<br />
The Sound<br />
of Brazil<br />
PROGRAM<br />
10. juli kl. 20.30<br />
LUIZ MELODIA (BRA)<br />
Luiz Melodia har i de sidste årtier<br />
etableret sig s<strong>om</strong> en af de fi neste<br />
udøvere af den brasilianske genre<br />
MPB (Música Popular Brasileira).<br />
Med sin originale blanding af<br />
samba, rock, funk og blues har<br />
kunstneren fra Rio både skabt<br />
sig en fanatisk fanskare og en<br />
mørkere ækvivalent til Jorge<br />
Bens musik.<br />
Pressen, Politikens Hus, Rådhuspladsen 37, København V. Køb billetter <strong>på</strong> politikenbillet.<strong>dk</strong>/<strong>jazz</strong><br />
Tegning: Jørn Villumsen<br />
13. juli kl. 20.30 ELIANE ELIAS<br />
QUARTET ”LIGHT MY FIRE”<br />
(BRA)<br />
Den klassiske musiktradition<br />
møder <strong>jazz</strong>ens spontanitet i<br />
den brasiliansk-fødte og New<br />
York-baserede pianist Eliane Elias<br />
14. juli kl. 20.30 ELIANE ELIAS<br />
PLAYS A. C. JOBIM (BRA)<br />
Antonio Carlos Jobim er en af det<br />
20. århundredes vigtigste k<strong>om</strong>ponister<br />
og hans smukke sange<br />
s<strong>om</strong> fx ’the Girl Fr<strong>om</strong> Ipanema’ er<br />
fortolket og indspillet af de største<br />
musikere verden over. Denne aften<br />
vil den brasiliansk-fødte pianist<br />
Eliane Elias spille Jobim helt ind i<br />
hjerterne <strong>på</strong> publikum.<br />
Og derfor vader vi rundt i tributes<br />
til Bill Evans, John Coltrane og<br />
Stan Getz eller – s<strong>om</strong> i morgen <strong>på</strong><br />
Frederiksberg – endnu en af utallige<br />
koncerter med musik af Joni<br />
Mitchell. Dem har der godt nok<br />
snart været mange af. Helt ærligt!<br />
Jeg mener, hendes sange er gode.<br />
Men skulle vi så ikke se at k<strong>om</strong>me<br />
videre?<br />
Musik og i særdeleshed <strong>jazz</strong><br />
handler <strong>om</strong> at tage <strong>på</strong> opdagelse.<br />
Det <strong>kan</strong> dygtige musikere sagtens<br />
gøre ved hjælp af Joni Mitchells<br />
sange eller med udgangspunkt i et<br />
klassisk album s<strong>om</strong> det for et halvt<br />
århundrede siden så epokegørende<br />
’Kind of Blue’. Men chancerne<br />
for, at musikken udvikler sig, og at<br />
vi, publikum, får gjort vores horisont<br />
bredere, er alt andet lige stør-<br />
tør hvidvin med noter af flint, blødt<br />
polstrede sæder og krav <strong>om</strong> stilhed<br />
og andægtighed – til hollandske dåsebajere,<br />
rå træbænke og humorfyldt,<br />
selvironisk spilleglæde.<br />
Hver ting til sin tid, selvfølgelig.<br />
Og plads til det hele. Men hvis jeg <strong>på</strong><br />
den sidste dag skulle vælge, hvor<br />
jeg ville høre den allersidste koncert,<br />
er jeg ikke et sekund i tvivl. Til<br />
hver en tid hellere i 5e end i skibsrederens<br />
monster af et arkitektonisk<br />
kikset eftermæle.<br />
Jeg <strong>kan</strong> ikke få armene ned over,<br />
at der findes spillesteder s<strong>om</strong> 5e i<br />
København. Og jeg ville ønske, at<br />
mange, mange flere ville forlade<br />
<strong>jazz</strong>festivalens nedtrådte stier og<br />
bevæge sig ud til Slagtehusgade og<br />
få en oplevelse, s<strong>om</strong> måske vil kradse<br />
lidt i øret, men s<strong>om</strong> nok <strong>også</strong> vil<br />
flytte lidt rundt <strong>på</strong> brikkerne.<br />
Amen.<br />
KIM FABER<br />
re, hvis vi vender næsen fremad i<br />
stedet for at kigge bagud over skulderen.<br />
Tributekoncerter <strong>kan</strong> være udmærkede<br />
og hyggelige. De <strong>kan</strong> <strong>også</strong><br />
være med til at holde skindet <strong>på</strong><br />
næsen for hårdtarbejdende musikere,<br />
der trænger til at tjene penge,<br />
og for spillesteder, der skal have det<br />
til at løbe rundt.<br />
Det er bare ikke ved at se tilbage,<br />
at vi k<strong>om</strong>mer fremad. Miles brugte<br />
sin karriere <strong>på</strong> hele tiden at være<br />
nogle skridt foran og trække <strong>jazz</strong>en<br />
efter sig ved hårrødderne. Jazzens<br />
vækstlag har, s<strong>om</strong> overflødighedshornet<br />
Copenhagen Jazz Festival viser,<br />
et enormt potentiale. Så nyd de<br />
gamle plader derhjemme og gå ud<br />
og hør noget frisk <strong>jazz</strong>!<br />
th<strong>om</strong>as.michelsen@pol.<strong>dk</strong><br />
JAZZLIVE<br />
HVER DAG<br />
virtuose spil. FØLG JAZZEN PÅ IBYEN.DK/JAZZFESTIVAL<br />
Klik ind <strong>på</strong> <strong>ibyen</strong>.<strong>dk</strong>/<strong>jazz</strong>festival og læs alt <strong>om</strong> festivalen<br />
og fi nd dagens eksemplar af JazzLive.<br />
<strong>Læs</strong> <strong>også</strong> JazzLive <strong>på</strong> smartphone og iPad.<br />
Hent Copenhagen Jazz Festivals offi cielle app.<br />
Hent JazzLive gratis <strong>på</strong> alle spillesteder<br />
eller i Politikens Forhal, Rådhuspladsen 37.<br />
Forbehold for trykfejl og udsolgte koncerter.