difoet-nyt 53.vp - heerfordt.dk
difoet-nyt 53.vp - heerfordt.dk
difoet-nyt 53.vp - heerfordt.dk
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
diføt⋅<strong>nyt</strong><br />
Nikola Tesla<br />
– moderne troldmand<br />
Planters vitalitet kan måles!<br />
Aktuel forskning<br />
på Landbohøjskolen<br />
– Med Rifes mikroskoper<br />
kunne man se livskraften<br />
Huskemetallet NITINOL<br />
– en usædvanlig motor<br />
i glemmebogen<br />
Dyrevelfærd<br />
DIFØT er på nettet:<br />
www.<strong>difoet</strong>.<strong>dk</strong>S<br />
NR. 53.2 / SEPTEMBER 1998 KR. 25,-<br />
DANSK INSTITUT FOR ØKOLOGISK TEKNIK
2<br />
DANSK INSTITUT FOR ØKOLOGISK TEKNIK<br />
er en offentlig registreret forening, der har til formål: at oplyse<br />
om og at udvikle ny teknologi i overensstemmelse med<br />
naturen og dens metoder, at ud<strong>nyt</strong>te dens energier på bedst<br />
mulig måde med mindst mulige indgreb i de økologiske systemer<br />
og at reducere allerede forekommende indgreb i<br />
økologiske systemer, alt på en sådan måde, at menneskets<br />
vilkår forbedres.<br />
www/<strong>difoet</strong>.<strong>dk</strong><br />
Foreningens bestyrelse<br />
Anders Heerfordt - Formand<br />
Agerkær 17, 2., 2610 Rødovre - tel 36 47 11 05<br />
Albert Hauser - Næstformand, bibliotekar<br />
Ålevej 41, 7160 Tørring - tel/fax 75 80 24 14<br />
Mogens Larsen - Kasserer<br />
Gammel Køge Vej 492, 2650 Hvidovre<br />
Christian Heerup<br />
Aldershvilevej 21A, 2880 Bagsværd<br />
Arne Christensen - Tidsskriftlæsekreds<br />
Agertoften 27, 2750 Ballerup<br />
Jan Koed - Redaktør<br />
Carl Bernhards Vej 15, st.tv., 1817 Frederiksberg C<br />
Allan Göttsche - Suppleant<br />
Boholmsvej 7, 3250 Gilleleje<br />
DIFØT Århus<br />
Ib Bang - Formand<br />
Joh. P. Sørensensvej 12, Tebstrup, 8660 Skanderborg<br />
Girokonto<br />
939-4966 DIFØT, Ellebuen 21, 2950 Vedbæk<br />
Medlemskab<br />
Enhver med interesse for DIFØT’s arbejde kan optages<br />
som medlem af foreningen. Medlemskab opnås ved at indsætte<br />
1 års kontingent på girokonto 939-4966. Årskontingent:<br />
250,- kr. Abonnement kun for biblioteker: 125,- kr.<br />
Forsiden<br />
En stor del af dette nummer<br />
er helliget opfindere,<br />
hvis ideer har udfordret de<br />
naturvidenskabelige<br />
hovedstrømninger. Blandt<br />
de største er Nikola Tesla,<br />
der i en kombination af<br />
jernhård selvdisciplin,<br />
utrættelig arbejdsindsats<br />
og en usædvanlig, intuitiv<br />
begavelse skabte grundlaget<br />
for nutidens og fremtidens<br />
teknologi.<br />
16. årgang nr. 53.2, sept. 1998<br />
Redaktør: Jan Koed<br />
Redaktionens adresse<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong><br />
Carl Bernhards Vej 15, st.tv.<br />
1817 Frederiksberg C<br />
tel/fax 31 22 37 28<br />
email: jan-koed@inet.uni2.<strong>dk</strong><br />
Udgivelse<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> udgives af Dansk<br />
Institut for Økologisk Teknik<br />
og udsendes til foreningens<br />
medlemmer.<br />
Hvor ikke andre er nævnt, er<br />
udenlandske manuskripter<br />
oversat af redaktøren.<br />
Eftertryk er tilladt med kildeangivelse.<br />
Bladet u<strong>dk</strong>ommer med fire<br />
numre om året.<br />
Oplag: 300 eksemplarer<br />
Tryk: Vester Kopi, København<br />
ISSN 0900-1816<br />
Indhold<br />
Vitalitet fra jord til bord 3<br />
Kort<strong>nyt</strong> 6<br />
Risø bag superleder 7<br />
Stort solcelle-forsøg 7<br />
Forum 9<br />
Rifes livsværk og skæbne 10<br />
Banks’ nitinolmotor 15<br />
Personlige optegnelser 19<br />
Tesla rekonstrueret 25<br />
Forenings<strong>nyt</strong> 29<br />
DIFØT er på Internet 29<br />
Lodtrækning i Århus 29<br />
DIFØT Århus 30<br />
DIFØT København 31
Biokrystallisation:<br />
Vitalitet fra jord tiI bord<br />
I et nykonstrueret krystallisationskammer på »Landbohøjskolens afdeling for<br />
Agroøkologi« tester cand. agro. Jens-Otto Andersen biokrystallisationsmetoden<br />
i sit Ph.D. projekt.<br />
Af Vibeke Wern<br />
Når Jens-Otto Andersen i sit Ph.D. projekt<br />
på Landbohøjskolen har valgt at arbejde<br />
med biokrystallisationsmetoden er<br />
udgangspunktet et ønske om at finde en<br />
mere helhedsorienteret tilgang til vurdering<br />
af plantekvalitet, end man opnår<br />
gennem traditionelle analysemetoder.<br />
Med biokrystallisationsmetoden ønsker<br />
Jens-Otto Andersen således at fokusere<br />
på faktorer, der i højere grad end enkeltstoffer<br />
afspejler helheden af den<br />
komplekse plante. Den evne, biologisk<br />
materiale har til at danne krystallisationsbilleder,<br />
har vist sig at kunne bruges<br />
som mål for fødevarekvalitet af bl.a. økologisk<br />
dyrkede grøntsager.<br />
Lader man en vandig opløsning af<br />
rent kobberklorid krystallisere, dannes<br />
et usammenhængende krystallisationsbillede<br />
i glasskålens rand. Men tilsætter<br />
man biologisk materiale som f.eks. gulerodssaft<br />
til kobberkloridopløsningen,<br />
får man i stedet et koordineret helhedsbillede<br />
af krystalnåle.<br />
Planters billeddannende egenskaber<br />
varierer afhængigt af faktorer som dyrkningsforhold,<br />
modenhed og lagringstid.<br />
– Hypotesen er, at krystallisationsbilledets<br />
orden afspejler plantens vitalitet,<br />
det vil sige plantens evne til at udvikle<br />
sig under de givne vilkår, fortæller<br />
Jens-Otto Andersen.<br />
Metoden har eksisteret siden<br />
1930’erne inden for biodynamisk forskning,<br />
men det er nu første gang den testes<br />
i naturvidenskabelig sammenhæng<br />
under kontrollerede, reproducerbare<br />
forhold. Krystallisation afspejler som fysisk<br />
fænomen primært temperatur, fugtighed<br />
og luftbevægelse, da det er disse<br />
tre faktorer, der styrer selve fordampningen.<br />
I vores nye ottekantede krystallisationskammer<br />
er vi i stand til at styre de<br />
aerodynamiske forhold, og dermed har<br />
vi sikkerhed for, at billederne afspejler<br />
forskelle i planteprøverne og ikke forskelle<br />
i de fysiske forhold.<br />
Vi undgår uønskede partikler i luften,<br />
som kan danne kimpunkter for krystallisationen,<br />
og i kammeret er krystallisationspladerne<br />
placeret i vater over en<br />
fristøbt betonblok, så rystelser minimeres.<br />
Krystallisationsprocessen er<br />
nemlig uhyre følsom over for de mindste<br />
rystelser.<br />
Vi er nået frem til, at den optimale<br />
krystallisation opnås ved en temperatur<br />
på 30°C, 60-70% luftfugtighed og en<br />
krystallisationstid på 13-15 timer. Så får<br />
vi de mest detaljerede billeder.<br />
Det er også vigtigt at arbejde med en<br />
bestemt koncentration af planteekstraktet.<br />
Et optimalt billede har kun ét center,<br />
ud fra hvilket krystalnålene spreder sig i<br />
strukturer som nålene på en frisk grangren.<br />
3
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Alle organiske væsker griber billeddannende<br />
ind i kobberklorids krystallisationsproces;<br />
men det enkelte krystallisationsbillede<br />
er specifikt for det pågældende<br />
materiale, f.eks. er gulerodsbilleder<br />
forskellige fra rødbedebilleder.<br />
I hidtidige krystallisationsforsøg har bedømmelsen<br />
af billederne været baseret<br />
på subjektiv, intuitiv, visuel klassifikation.<br />
Men med brug af computerteknik<br />
kan ]ens-Otto Andersen nu som noget<br />
<strong>nyt</strong> foretage en ensartet og uafhængig<br />
bedømmelse af billederne.<br />
– Hver gang en krystallisation har fundet<br />
sted, fotograferes glaspladen med kry-<br />
4<br />
Opløsning af ren<br />
kobberklorid<br />
stallerne. For at kunne imødekomme det<br />
berettigede naturvidenskabelige krav<br />
om at kunne kvantificere resultaterne er<br />
vi indgået i et samarbejde med nogle dataloger<br />
på DTU. De har udviklet software<br />
til digital billedanalyse. Når krystalbilledet<br />
er skannet ind i computeren, foretager<br />
vi en teksturanalyse af billedet, en såkaldt<br />
gråtoneanalyse. Ved hjælp af vores<br />
database kan vi aflæse forskellige kvalitative<br />
egenskaber ved guleroden. Vores<br />
nye udstyr er allerede kopieret i udlandet,<br />
og vi er ved at lave en CD med billedanalyseprogrammet,<br />
så også andre kan<br />
arbejde med det.<br />
Jens-Otto Andersen har i sit Ph.D. pro-
jekt undersøgt en lang række gulerodsprøver<br />
fra Dansk Jordbrugsforskning i<br />
Årslev, hvor gulerødderne er blevet dyrket<br />
med forskellige mængder og typer af<br />
gødning.<br />
– Vækstvilkår er en vigtig parameter,<br />
uanset om planten dyrkes konventionelt<br />
eller økologisk Men helt generelt har<br />
konventionelt dyrkede planter dårligere<br />
billeddannende egenskaber end de økologiske<br />
planter. En logisk forklaring er, at<br />
i det konventionelle jordbrug kan landmanden<br />
dreje vilkårligt på kvælstofknappen,<br />
mens kvælstof er begrænset i<br />
økologisk landbrug.<br />
Billedet afspejler, i hvilken grad plan-<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Opløsning af gulerod<br />
med høj vitalitet<br />
tens stofskifte er i ligevægt. Vokser planten<br />
uharmonisk, udvikler den ikke de<br />
karakteristiske smags- og duftstoffer og<br />
kan heller ikke udvikle det optimale<br />
krystalbillede.<br />
Drejer man på kvælstofknappen tidligt<br />
i sæsonen, forcerer man planten, og<br />
den bliver ikke i stand til at tage sig af de<br />
processer, der ligger i modningsfasen.<br />
Frisk gulerodsekstrakt giver bestemte<br />
krystalnåle; men opbevares gulerødderne<br />
i køleskab ved 6°C over nogle dage,<br />
bliver billederne gradvist mere kaotiske,<br />
fordi ekstraktet nedbrydes.<br />
Allerede ved éngangsfrysning ødelægges<br />
de billedskabende egenskaber<br />
synligt; men rent analytisk kan man ikke<br />
5
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
altid måle en forskel, fordi plantevævet<br />
stabiliseres. Gentages frysningen kan vi<br />
lave en hel nedbrydningsskala i billederne.<br />
Fra schweiziske undersøgelser ved<br />
man også, at radioaktiv gammabestråling<br />
af levnedsmidler ødelægger<br />
de billeddannende egenskaber.<br />
Vi kan med stor sikkerhed sige, at den<br />
væsentligste faktor for ordensfænomenet<br />
i krystallisationen er de vandopløselige<br />
proteiner, og min hypotese er, at<br />
krystalbilledet simpelthen er en afspejling<br />
af den enzymatiske aktivitet i cellevæsken<br />
– vi kan kalde det vitalitet på<br />
molekylært niveau. Holder denne hypotese,<br />
har vi hermed et direkte kig ind i<br />
plantens stofskifte.<br />
Spørgsmålet er nu, hvilken betydning<br />
vitaliteten i planterne har for vores ernæring?<br />
– Mit projekt har først og fremmest drejet<br />
sig om at sætte biokrystallisationsmetoden<br />
i gang. Næste trin er at sammenholde<br />
forskellige metoder. Det interessante<br />
vil være at følge et produkt hele vejen<br />
fra jord til bord, hvor vi både bruger<br />
traditionelle og helhedsorienterede analysemetoder.<br />
Landbohøjskolens Forskningsinstitut<br />
for Human Ernæring har netop<br />
sagt ja til et samarbejde, hvor de vil<br />
sammenligne konventionelle og økologiske<br />
produkters betydning for konsumentens<br />
sundhed og fertilitet, slutter<br />
Jens-Otto Andersen.<br />
Denne artikel blev første gang bragt i Berlingske<br />
Tidende den 3. februar 1998. Jens-Otto Andersen<br />
er foreningens foredragsholder den 24. november.<br />
6<br />
Kort<strong>nyt</strong><br />
Cold Fusion<br />
and New Energy Symposium 1998<br />
Foredrag, diskussioner, demonstrationer,<br />
videoer. Videnskab, teknologi og investeringsmulighederne<br />
i det hurtigt<br />
ekspanderende område. Foreløbig talerog<br />
firmaliste: CETI, Storms, Graneau,<br />
Rothwell, Mallove, Correas, Fox, New<br />
Energy Partners Fund m.fl.<br />
Søndag den 11. oktober 1998 kl. 8-22. Holiday<br />
Inn, The Center of New Hampshire Convention<br />
Center. Deltagergebyr $ 75,00.<br />
Flere oplysninger og tilmelding: Cold Fusion<br />
Technology, Inc. P.O.Box 2816, Concord,<br />
NH 03302-2816, tel 603-228-4516, fax<br />
603-224-5975<br />
email: staff@infinite-energy.com<br />
March for fredelig energi<br />
Formålet med marchen er at fastholde<br />
præsident Clinton på det løfte han gav<br />
på det sidste verdenstopmøde: »1 million<br />
solcelletage«. Marchen organiseres<br />
af studerende ved University of Maryland.<br />
De har ud<strong>nyt</strong>tet Internets fordele<br />
og designet en fremragende website.<br />
Budskabet har spredt sig lynhurtigt, og<br />
der har dannet sig en slagkraftig græsrodsbevægelse<br />
over hele verden.<br />
Lørdag den 24. oktober. 1998.<br />
Washington DC.<br />
Richard Lasken, c/o University of Maryland<br />
College Park, P.O.Box 73, College Park, MD<br />
20742, tel (301) 345-3454<br />
email: PlantSeedK@aol.com<br />
www.index.com/peace
Pressemeddelelse 21. maj 1998<br />
Risø bag opsigtsvækkende<br />
superleder opdagelse<br />
I dag er Risøforskere<br />
på forsiden<br />
af det internationalt<br />
førende<br />
videnskabelige<br />
tidsskrift Nature<br />
med en opsigtsvækkendeopdagelse,<br />
der påviser<br />
nye egenskaber<br />
ved superledere.<br />
Superledere er<br />
materialer, der kan lede elektrisk strøm<br />
uden modstand. Superledningen kan<br />
imidlertid ødelægges af et magnetfelt, og<br />
materialer der i sig selv er magnetiske<br />
har traditionelt ikke været superledende.<br />
Nu har Risø-forskerne studeret en<br />
særlig type superledere, kaldet borcarbider,<br />
der pga. særlige omstændigheder<br />
er både superledende og magnetiske.<br />
De har derved opnået nye resultater<br />
af stor grundvidenskabelig interesse,<br />
fordi man hidtil netop har manglet eksperimentelle<br />
resultater, som giver forskerne<br />
mulighed for en mere dybtgående<br />
forståelse af vekselvirkningen imellem<br />
superledning og magnetisme.<br />
For første gang er det vist, hvordan<br />
superledning og magnetisme gensidigt<br />
påvirker hinanden og ikke blot optræder<br />
i simpel konkurrence. Arbejdet med at<br />
forstå de opnåede resultater ligger nu<br />
som en inspirerende udfordring til de teoretiske<br />
fysikere.<br />
Opdagelserne er gjort af Risø-<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
forskerne Morten Ring Eskildsen, Niels<br />
Hessel Andersen og Kell Mortensen i<br />
samarbejde med forskere fra bl.a. Bell Laboratorierne<br />
i USA. Baggrunden for forskergruppens<br />
succes er, at neutronspredning<br />
har vist sig at være den vigtigste<br />
teknik til at studere fænomenerne.<br />
Netop her står Risø stærkt med Forskningsreaktor<br />
DR3, som er perfekt til dette<br />
formål.<br />
Bor-carbiderne vil næppe finde mange<br />
teknologiske anvendelser, men har<br />
mange lighedspunkter med de keramiske<br />
højtemperatur-superledere. Disse<br />
udvikles verden over med hastige skridt<br />
mod teknologiske anvendelser, blandt<br />
andet af de danske firmaer NKT A/S og<br />
Haldor Topsøe A/S. De nye resultater fra<br />
bor-carbiderne kan derfor vise sig at<br />
være af stor betydning for forståelsen og<br />
praktisk anvendelse af superledere.<br />
Stort solcelle-forsøg i Jylland og på Fyn<br />
Otte steder på Fyn og i Jylland bliver 300<br />
hustage de kommende 18 måneder forsynet<br />
med solcelleanlæg, som afhængig<br />
af husets størrelse, beliggenhed og beboere<br />
vil kunne fremstille fra en fjerdedel til<br />
hele husstandens årsforbrug i el.<br />
Bag projektet står otte jyske og fynske<br />
el-selskaber. Projektet støttes af Energistyrelsen<br />
og Eltra, der er systemansvarlig<br />
for det overordnede el-net vest<br />
for Storebælt.<br />
Desuden står ét af de otte selskaber,<br />
Elselskabet VOH med hove<strong>dk</strong>varter i<br />
Brædstrup, bag det store projekt. Brædstrup<br />
er i det hele taget omdrejningspunktet<br />
for det store såkaldte »300-tags<br />
projekt«.<br />
Her sidder projektets leder, afdelings-<br />
7
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
leder Flemming Kristensen, VOH, og her<br />
har man allerede gjort de indledende erfaringer<br />
med solceller i større skala i forbindelse<br />
med et »30-tags projekt«, der<br />
blev sat i gang i slutningen af 1996, og<br />
som standser med udgangen af i år.<br />
Brædstrup-erfaringerne, som ifølge<br />
Flemming Kristensen er helt igennem<br />
gode, er udgangspunktet for det nye<br />
projekt.<br />
– Interessen for solceller har været<br />
helt forrygende her i området. Vi skulle<br />
bruge 30 parcelhuse til forsøget, men der<br />
var næsten 1.500 interesserede, forklarer<br />
han.<br />
Det nye projekt skal afdække en lang<br />
række af de spørgsmål, der k<strong>nyt</strong>ter sig til<br />
solenergien, som i dette tilfælde ikke må<br />
forveksles med solvarme. Hvordan får<br />
man solcellerne indpasset i forskellige<br />
boligmiljøer er et af de centrale spørgsmål.<br />
Derfor er der også en gruppe arkitekter<br />
tilk<strong>nyt</strong>tet projektet.<br />
– Vi vil gerne have solcellerne placeret<br />
i forskellige boligmiljøer, så vi kan få afprøvet<br />
teknologiens æstetiske påvirkninger<br />
på forskellige bygningstyper. Vi<br />
forventer ikke, at alle umiddelbart skal<br />
komme til at holde af solceller, men med<br />
projektet kan vi skærpe interessen for<br />
teknologien og samtidig få afprøvet forskellige<br />
løsninger, tilføjer Flemming Kristensen.<br />
Han mener, at solenergi i fremtiden<br />
bliver et meget væsentligt supplement til<br />
den danske energiforsyning.<br />
– Solcellerne er eftertragtede, fordi de<br />
i modsætning til så mange andre vedvarende<br />
energiformer virker meget afdæmpede.<br />
De fylder ikke meget. De larmer<br />
ikke. Samtidig er det den eneste<br />
kendte form for vedvarende energi, som<br />
kan placeres inde midt i storbyerne, og<br />
8<br />
der er tale om en vedligeholdelsesfri teknologi.<br />
Solcellerne kan passe sig selv i op<br />
til 30 år uden vedligeholdelse, fastslår<br />
han.<br />
Det nye projekt skal også afdække,<br />
hvordan man kan gøre solenergien billigere.<br />
I øjeblikket er montage-teknikken<br />
ikke tillempet den danske byggestil. Der<br />
kan, ifølge Flemming Kristensen, være<br />
store rationaliseringsgevinster at hente<br />
ved at få skræddersyet hele montagedelen<br />
til danske forhold.<br />
Det ligger ikke i kortene, at de danske<br />
husstande skal være selvforsynende<br />
med solenergi i døgnets 24 timer. Akkumulering<br />
af strømmen fra dagtimerne er<br />
ganske vist teknisk muligt også i private<br />
husstande, men det vil ikke være hensigtsmæssigt,<br />
mener projektlederen.<br />
Det er langt bedre at ud<strong>nyt</strong>te el-nettets<br />
fleksibilitet ved at sende overskudsstrøm<br />
ud på nettet i dagtimerne og trække<br />
på nettet om aftenen og natten.<br />
– Det er i dagtimerne, strømmen produceres,<br />
og højsæsonen er selvfølgelig<br />
sommerhalvåret. Det passer fortrinligt<br />
med, at de store kraftvarmeværker kører<br />
på formindsket styrke i den periode. Der<br />
er med andre ord en rigtig god sammenhæng<br />
mellem solenergi og den konventionelle<br />
strømproduktion, fastslår Flemming<br />
Kristensen.<br />
Efter planen skal de 300 tage i det nye<br />
projekt alle have solceller monteret inden<br />
udgangen af år 2000. Herefter løber<br />
projektet frem til udgangen af år 2001.<br />
Solcellerne afmonteres ikke, men overtages<br />
af husstanden, som også betaler et<br />
beløb for at være med i projektet.<br />
Jonny Carstensen<br />
Kilde: ErhvervsBladet 17.09.98
Forum<br />
Salmonella<br />
og andre dyresygdomme<br />
Gad vidst, hvad landmanden ville sige<br />
til, at han skulle stå bundet i en boks det<br />
meste af sit liv. Gad vidst hvad han ville<br />
sige til at skulle opholde sig i et område,<br />
svarende til 0,5 m 2 eller mindre. Gad<br />
vidst hvad han ville sige til, at han skulle<br />
sove i en sovesal, sammen med 10.000<br />
andre mennesker. Gad vidst hvad du ville<br />
sige til, at skulle leve under tilsvarende<br />
forhold.<br />
Dyr er også liv<br />
For er det retteligt ikke sådan, at vi behandler<br />
dyrene? Er det ikke de reelle levevilkår<br />
for en stor del af den produktion,<br />
som landmanden har? Og er det<br />
ikke ligeså meget vores skyld, fordi vi<br />
stiltiende accepterer disse forhold uden<br />
at foretage os en pind? Dyr er også liv.<br />
Og de bør respekteres som sådanne.<br />
Hvis vi som mennesker skulle leve under<br />
samme forhold som dem vi byder dyrene,<br />
hvad ville der så ikke ske?<br />
Som koncentrationslejre<br />
Vi skal ikke mange årtier tilbage, før vi<br />
havde tilstande for mennesker, som er<br />
sammenlignelige med de forhold vi i dag<br />
byder dyrene. Det foregår endda nogle<br />
steder rundt i vor nuværende verden –<br />
det kaldes for koncentrationslejre. De<br />
fleste vil finde det forkasteligt. I altfald så<br />
snart det kommer til at berøre dem selv.<br />
Det vil sige dem selv personligt eller nogen<br />
som står dem nær. Men nu taler vi<br />
om hedengangne tider, eller om andre<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
folkeslag, eller sågar om dyr. Og så rører<br />
det os en pind.<br />
Fangenskab og isolation<br />
Undersøgelser af mennesker, der holdes<br />
i isolation, viser, at de med tiden påvirkes<br />
på den ene eller den anden måde. De bliver<br />
nedbrudte under en eller anden form<br />
og deres immunsystem tager skade så de<br />
lettere bliver syge. Mennesker, som opholder<br />
sig sammen med andre mennesker<br />
på meget lidt plads, vil på tilsvarende<br />
måde lide under disse forhold. De<br />
nedbrydes psykisk og deres immunforsvar<br />
finder lavere tærskelværdier.<br />
Medicin, vækstfremmere og sygdomme<br />
Med indgivelsen af medicin og vækstfremmere<br />
til dyr, dels som særskilte midler<br />
og dels i kosten, hindrer vi at dyrene<br />
udvikler en sund og naturlig immunitet<br />
(resistens). Vi hindrer, at dyrene udvikler<br />
en naturlig balance i forhold til det naturen<br />
har dannet. Og vi hindrer i det hele<br />
taget en naturlig opvækst.<br />
Hvis mennesker blev udsat for de<br />
samme forhold, hvad ville der så ske?<br />
Ville mennesket ikke blive immunt overfor<br />
disse påvirkninger? Ville der ikke blot<br />
udvikles nye sygdomme istedet, som<br />
ikke kunne bekæmpes med disse midler?<br />
Det er i hvert fald den konklusion videnskaben<br />
er ved at nå frem til ved andre<br />
former for forsøg, specielt på dyr. Når<br />
det gælder for dyr i laboratoriet, hvorfor<br />
skulle det så ikke også gælde for dyr i den<br />
virkelige verden, hvor de samme betingelser<br />
imødekommes?<br />
Der er ikke noget at sige til, at dyrene<br />
bliver mere og mere syge med stadig<br />
sværere sygdomme.<br />
Steen Andersen<br />
Vrønding, 8700 Horsens<br />
9
Mikroskopi:<br />
Rifes livsværk og skæbne<br />
Af Thomas E. Bearden<br />
Oversat af Ib Bang<br />
I 1930’rne og 1940’rne revolutionerede<br />
Royal Raymond Rife alt det arbejde, der<br />
hidtil var blevet udført inden for højopløselig,<br />
optisk mikroskopi.<br />
Han revolutionerede også alt inden<br />
for cellebiologien. Han udviklede cellestrukturer<br />
langt ud over, hvad man kunne<br />
drømme om både dengang og senere.<br />
Han afslørede den direkte forbindelse<br />
mellem organiserede, levende energiformer<br />
og organiserede biologiske systemer.<br />
Han afslørede, at selve livet er organiseret<br />
og dynamisk, og det i en langt højere<br />
grad end man kan læse i nutidens<br />
lærebøger. Han afslørede, at nutidens teorier<br />
om sygdomme fundamentalt er<br />
meget, meget forkerte.<br />
Han skabte præcist virkende og økonomisk<br />
overkommelige, elektromagnetiske<br />
helbredelsesmetoder for kræft, leukæmi<br />
og andre tilsvarende, nedbrydende<br />
sygdomme. Hans arbejde var et forvarsel<br />
om en fremtid, hvor mennesket<br />
kan se imøde, at de fleste nedbrydende<br />
sygdomme kan kureres hurtigt og billigt,<br />
og hvor der ikke er brug for giftig medicin,<br />
voldsom strålebehandling eller brutal<br />
kemoterapeutisk »brændemærkning«<br />
af patienterne.<br />
Som tak for dette epokegørende arbejde<br />
blev han frosset ud, på det nærmeste<br />
sat i fængsel i et medicinsk behandlingscenter,<br />
nedbrudt, fordømt og afvist<br />
af sine kolleger. Hans opdagelser – skønt<br />
offentliggjort i velanskrevne bøger og<br />
tidsskrifter – blev miskrediteret og latter-<br />
10<br />
liggjort. Han blev bogstavelig talt i kraft<br />
af det medicinske kartels magt reduceret<br />
til ikke at eksistere.<br />
Da det endelig lykkedes ham at undslippe<br />
sin tvungne indespærring, levede<br />
han resten af sit liv tilbagetrukket og<br />
døde ukendt.<br />
Rifes universalmikroskop<br />
Med sit universalmikroskop opnåede<br />
Rife en optisk opløsning på op til 31.000<br />
gange og en forstørrelse på op til 60.000<br />
gange. Hans mikroskop kunne bruges til<br />
at undersøge levende vira, levende bakterier<br />
og andre endnu uopdagede levende<br />
organismer samt levende energiformer,<br />
som intet andet mikroskop før eller<br />
siden har kunnet se.<br />
Selv i dag opnår kun elektronmikroskopet<br />
en sådan opløsningsevne, og det<br />
slår øjeblikkeligt det undersøgte objekt<br />
ihjel. Dertil kommer, at det hverken kan<br />
se eller påvise de »levende energiformer«,<br />
som Rifes mikroskop afslørede.<br />
For at kunne værdsætte Rifes indsats<br />
lad os kort opsummere nogle faktorer af<br />
betydning for et optisk mikroskops ydeevne.<br />
Adskillige faktorer er væsentlige<br />
for et mikroskops funktion: opløsning,<br />
forstørrelse og kontrast står øverst på listen.<br />
Ved opløsning forstås instrumentets<br />
evne til at skelne et lille objekt. Med andre<br />
ord noget i retning af lægens tavle til<br />
undersøgelse af øjnene, hvor man kan<br />
afgøre den nedre grænse for, hvad man<br />
kan se tydeligt. Opløsning kaldes også<br />
for opløsningsevne.<br />
Ved forstørrelse eller forstørrelsesevne
mener man instrumentets evne til at forstørre<br />
eller »blæse« det frembragte billede<br />
op. Groft sagt er det forholdet mellem<br />
objektets tilsyneladende størrelse set<br />
gennem mikroskopet og samme objekts<br />
tilsyneladende størrelse set uden mikroskop.<br />
Forstørrelsesevnen er fuldstændig<br />
det samme som at forstørre et fotografi.<br />
Det forbedrer ikke opløsningen eller gør<br />
billedet skarpere, men gør det lettere for<br />
operatøren at se, hvad der måtte være<br />
optaget (opløst). Hvis man bare bliver<br />
ved med at forstørre billedet, bliver det<br />
mere og mere kornet, indtil man ikke kan<br />
se flere detaljer selv ved endnu større<br />
forstørrelser.<br />
Kontrast henviser til hvor tydeligt, de<br />
forskellige objekter kan skelnes fra hinanden.<br />
For at fremhæve kontrasten hos<br />
objekterne under mikroskopet, farver<br />
man dem. Meget ofte vil selve det at påføre<br />
objekterne en farve slå de levende<br />
organismer – f.eks. bakterier – ihjel, som<br />
skal undersøges.<br />
Vi kan udtrykke et optisk mikroskops<br />
opløsning som det mindst opløselige<br />
objekts udstrækning: f.eks. så og så mange<br />
nanometer. 1 Eller vi kan ganske enkelt<br />
og løseligt tale om så og så mange tusinde<br />
ganges forstørrelse.<br />
Et optisk mikroskops opløsningevne<br />
afhænger af lysforholdene, det optiske<br />
system og det faktum, at den betragtede<br />
genstand afbøjer og spreder lyset. Der<br />
be<strong>nyt</strong>tes et stort antal mekanismer til belysning,<br />
opløsning, kontrastdannelse<br />
osv. ved optiske mikroskoper.<br />
I henhold til Rayleighs standardteori<br />
er normale optiske mikroskopers opløsningsevne<br />
begrænset til omkring en halv<br />
bølgelængde. Det svarer til ca. 250 nm<br />
ved belysning med synligt lys. Det kan<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Fotografi af Royal R. Rifes prismatiske universalmikroskop.<br />
Det største og kraftigste af fem<br />
Rife-mikroskoper. Med dette mikroskop kunne<br />
han iagttage levende virus.<br />
gøres lidt bedre ved brug af ultraviolet<br />
lys og kvartsoptik. UV lys har højere frekvens<br />
end synligt lys og derfor en kortere<br />
bølgelængde. Imidlertid forsvinder<br />
et optisk mikroskops opløsningsevne<br />
hurtigt under 240 nm.<br />
Enkelte forskere – især i 1930’rne og<br />
1940’rne – fremhævede andre faktorer,<br />
såsom »linsekvalitet«, der havde indflydelse<br />
på opløsningsevnen. Nogle af dem<br />
opgav resultater på en tiendedel bølgelængde.<br />
Løst anslået svarer det til ca.<br />
5-6.000 ganges forstørrelse. Den pålidelige<br />
øverste grænse syntes imidlertid at<br />
være – og er stadig – ca. 3.000 gange.<br />
Normale optiske mikroskoper er ganske<br />
enkelt næsten ubrugelige til at kigge<br />
11
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
på vira med. De formår ikke at opløse andet<br />
end de allerstørste vira, og så kan de<br />
ikke opløse disse kæmpeviras indre<br />
struktur.<br />
Meget af den viden vi i dag har om<br />
virusstrukturer og -former kommer fra<br />
anvendelsen af elektronmikroskoper.<br />
De bombarderer det betragtede objekt<br />
med en kraftig regn af energirige elektroner.<br />
Disse instrumenter ser intet af virusets<br />
måde at fungere på, for når man prøver<br />
at iagttage det, bliver det øjeblikket<br />
slået ihjel.<br />
Med Rifes universalmikroskop kunne<br />
virusets dynamiske livsfunktioner observeres<br />
uden at slå det ihjel.<br />
Med Rifes mikroskop blev en hel række<br />
komplekse organismer og strukturer,<br />
der var mindre end en bakterie, afsløret.<br />
Mange af disse organismer er stadig ikke<br />
kendte af nutidens videnskab til trods<br />
for, at man skrev om nogle af dem allerede<br />
dengang. Bakterier, der ubesværet<br />
passerede gennem filtre, som man troede<br />
ville hindre deres passage, blev opdagede<br />
og rapporterede af Rife og hans<br />
medicinske kolleger.<br />
I tilgift afslørede Rifes mikroskop –<br />
som indeholdt prismer og linser af kvarts<br />
og interferenstrin – haloer rundt om levende<br />
organismer og former, som andre<br />
mikroskoper ikke kunne se, selv om organismernes<br />
udstrækning lå inden for<br />
deres opløsningsevne.<br />
Rifes mikroskop afslørede med andre<br />
ord ikke alene mindre fysiske former,<br />
men også betragtelige mængder »levende<br />
energiformer«, som intet andet mikroskop<br />
kunne se.<br />
Rife påviste at alting er levende<br />
Den grad af lidenhed, som Rifes mikroskop<br />
var i stand til at opløse, og de ekstra-<br />
12<br />
ordinære energiformer det kunne opfange,<br />
viste, at der kunne opnås en direkte<br />
påvisning af levende organismers faktiske<br />
organisationstilstand med instrumentet.<br />
Datidens videnskab var netop i gang<br />
med at famle sig vej frem mod en fysik,<br />
der kunne forklare sådanne forbløffende<br />
resultater fra instrumentet. I dag er det i<br />
den teoretiske litteratur påvist, at den<br />
optiske opløsningsgrænse kan overvindes<br />
drastisk ved at anvende flygtige<br />
(eng. evanescent) bølger. 2<br />
… 3<br />
Mikroskopet til flygtige bølger tillader<br />
os – hvis det er ordentligt konstrueret –<br />
direkte at »se« (og fotografere) det, der<br />
for os er levende energiformer, ikkefysiske<br />
og uden legemer af det tredimensionale<br />
stof. 4<br />
Det samme koncept kan bruges til at<br />
udvikle et instrument, der vil være i<br />
stand til direkte at afsløre den levende,<br />
ikke-fysiske verden omkring os, såsom<br />
de menneskelige biopotentialer, deres<br />
indre strukturer (indbefattet »tankeformer«)<br />
osv. Det som russerne kalder bioplasma<br />
kan betragtes og fotograferes<br />
direkte på denne måde. Vi skal bare udvikle<br />
det nødvendige udstyr. Den nødvendige<br />
videnskab er vanskelig, men er<br />
allerede beskrevet i litteraturen.<br />
Det var hvad Rifes mikroskop kunne.<br />
Det var forløberen for de instrumenter,<br />
vi skal bruge til at udvikle elektromagnetisk<br />
healing, og Rife var i sandhed en<br />
stor, men uønsket pionér.<br />
Den medicinske videnskab kunne<br />
med ét slag være sprunget et århundrede<br />
frem. Den skånselsløse undertrykkelse<br />
af Rife og hans fantastiske, videnskabelige<br />
gennembrud var en af de mest<br />
nedrige handlinger, der nogensinde er
levet udført af det ortodokse videnskabelige<br />
samfund.<br />
En endnu mere fundamental biologi<br />
Med Rifes kraftige universelle mikroskop<br />
var det også muligt at se det indre af<br />
de såkaldte »nålespidsceller«, som er anbragt<br />
mellem normale vævsceller og kun<br />
lige akkurat synlige for almindelige mikroskoper.<br />
Her er den forbavsende levende verden<br />
inden i nålespidscellerne, som det<br />
blev afsløret i Rifes kraftige instrument.<br />
Når en af disse nålespidsceller blev forstørret<br />
afsløredes endnu mindre celler<br />
inden for dens struktur. Når en af disse<br />
endnu mindre celler igen blev forstørret,<br />
viste det sig, at den også var sammensat<br />
af endnu mindre celler.<br />
Med Rifes mikroskop kunne denne<br />
proces gentages 16 gange. En forbløffende,<br />
kædeforbundet serie af organiserede,<br />
levende celleniveauer blev afsløret –<br />
endnu mere fundamentalt end noget<br />
der eksisterer i nutidig, biologisk teori.<br />
Denne artikels forfatter vil gerne<br />
understrege, at disse niveauer svarer<br />
elektrisk til – og er i virtuel partikel-<br />
-flux-udveksling med deres omgivelsers<br />
elektromagnetiske potentiale. Dette<br />
inkluderer deres egne biopotentialer,<br />
som er centrerede i de atomkerner, der<br />
danner cellernes fysiske stof og som oplades<br />
med specifikke interne mønstre.<br />
Biopotentialet selv er organiseret i en<br />
tilsvarende serie af virtuel-tilstande af<br />
sammenkædede niveauer og funktioner.<br />
Cellens strukturerede biopotentiale<br />
er en levende, organiseret, aktiv enhed,<br />
og dens interne funktion udgør bogstaveligt<br />
talt organismens »ånd« eller »sande<br />
ikke-materielle underbevidsthed«.<br />
Alle de sammenkædede niveauer er i<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
konstant elektromagnetisk udveksling –<br />
»op og ned« – med hinanden, især med<br />
hensyn til mønstre af organiseret, virtuel<br />
partikelflux.<br />
Dertil kommer, at samtlige celler er i<br />
konstant elektromagnetisk vekselvirkning<br />
»på tværs« med hinanden og på alle<br />
niveauer. Dette giver et dynamisk, struktureret,<br />
levende biopotentiale for hele<br />
bioorganismen (hele legemet). Inden for<br />
dette potentiale sker der en fortsat dynamisk<br />
vekselvirkning på alle niveauer.<br />
Dette er grundlaget for det overordnede<br />
cellekommunikationssystem, som dr.<br />
Fritz Albert Popp opdagede.<br />
Rifes kraftige mikroskop havde afsløret<br />
ikke-materielle, aktive livsformer<br />
(strukturerede, dynamiske, levende biopotentialer),<br />
som var forbundet med materielle<br />
legemer.<br />
Han kunne følge »filtrérbare« bakterieformer<br />
– levende, biopotentiale former<br />
af organismen, som ikke kunne separeres<br />
af filtre, men som med lethed<br />
passerede gennem ethvert filter. 5 Han<br />
kunne observere vekselvirkninger mellem<br />
disse former, forandringer og overførelse<br />
af former osv. – af hvilket intet<br />
kan eftervises gennem nutidens biologiske<br />
teorier eller medicinske videnskab.<br />
Rife havde med ét slag ført biologi og<br />
biofysik et århundrede frem. Som sædvanlig<br />
var ortodokse videnskabsmænd –<br />
af hvem de fleste i deres videnskabelige<br />
selvforståelse indrømmer at være materialister<br />
– helt utilbøjelige til at tolerere<br />
et sådant kætteri.<br />
Selvfølgelig reagerede den tids materialistiske<br />
videnskab – og vor tids videnskab<br />
– yderst fjendtligt overfor sådan<br />
noget gylle. I stærk kontrast til den tidligere<br />
mysticisme er de fleste videnskabsmænd<br />
dogmatisk bundet til materialis-<br />
13
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
men og til deres nuværende paradigmes<br />
trossætninger. Konfronteret med en<br />
konflikt skabt af et eksperiment vil de fleste<br />
holde sig til deres trossætning og afvise<br />
eksperimentet – præcist det modsatte<br />
af den naturvidenskabelig metode, som<br />
de gør sig til talsmænd for.<br />
Rifes revolutionerende arbejde var ingen<br />
undtagelse. Han blev offer for det<br />
endeløse, totale modarbejde udført af<br />
stærke personligheder, som dirigerede<br />
den biologiske og medicinske videnskab<br />
i en retning, der svarede til deres egen<br />
personlige fordel.<br />
Rife blev jaget i retten på opdigtede<br />
anklager. Skønt han blev frikendt, kom<br />
han ud af det som en rystet, nedbrudt og<br />
alkoholiseret mand. Hans arbejde blev<br />
undertrykt. Hans udstyr fik lov til at<br />
samle støv. Han blev tilmed med magt<br />
indlagt på et medicinsk behandlingscenter.<br />
Da han endelig undslap fra sit »fængsel«,<br />
levede Rife resten af sit liv i stilhed.<br />
Han døde uden nogen sinde at få anerkendelse<br />
for sine utrolige, verdensomvæltende<br />
opdagelser.<br />
Men han efterlod os i det mindste en<br />
arv. Der er stadig personer i live, som<br />
kendte Rife og hans arbejde i større eller<br />
mindre grad. Nogle af hans mikroskoper<br />
eksisterer stadig, skønt de ikke virker på<br />
grund af manglende eller stjålne dele.<br />
Med tilstrækkelig økonomisk støtte vil et<br />
hold oplyste videnskabsmænd og forskere<br />
kunne samles og hurtigt reparere<br />
Rifes tiloversblevne instrumenter og reproducere<br />
hans utrolige arbejde.<br />
Med en koncentreret indsats vil Rifes<br />
arbejde kunne spille en førende rolle i<br />
udviklingen af en direkte, elektromagnetisk<br />
kur imod AIDS. Som en sidegevinst<br />
vil det kunne spille en rolle i en hur-<br />
tig udvikling af metoder til helbredelse af<br />
kræft og andre nedbrydende sygdomme.<br />
Royal R. Rifes bidrag kan endnu nå at<br />
hjælpe med til at redde halvdelen af<br />
menneskeheden og forebygge en sovjetisk<br />
overtagelse af verden. 6<br />
Noter<br />
1 1 nm (nanometer) = 0,000.000.001 m.<br />
2 Se f.eks. T. Sato m.fl.: Application of evanescent<br />
waves to microscopic observation,<br />
Bull. Tokyo Inst. Technol. (Japan) nr. 125,<br />
1974, s. 35-41. Se også G. A. Massey: Microscopy<br />
and Pattern Generation with Scanned<br />
Evanescent Waves, Appl. Opt. (Polen),<br />
13(3), 1983, s. 247-255.<br />
3 Herefter følger et længere afsnit om Kaluza-Klein-teorien,<br />
der beskriver et femdimensionalt<br />
hyperrum, hvor elektromagnetismen<br />
har sit udspring. Særligt interesserede kan<br />
rekvirere dette afsnit ved at sende en adresseret<br />
kuvert frankeret med 5 kr. til redaktionen<br />
(red).<br />
4 Hvis man er villig til at acceptere de mange-dimensionale<br />
teorier, som er nødvendige<br />
for at forklare partikelfysik, så må man også<br />
acceptere muligheden for højeredimensionalt<br />
liv, som vi vil kunne »se« som levende<br />
energiformer eller tankeformer. De vil forekomme<br />
ikke-fysiske for os – ligesom tiden –<br />
men vil ikke desto mindre være virkelige og<br />
aktive.<br />
5 Mere præcist ville de med lethed flyde omkring<br />
det tredimensionale filter, da de jo var<br />
hyperdimensionale.<br />
6 Læsere, der kender til forfatterens kol<strong>dk</strong>rigsprægede<br />
holdninger, undrer sig næppe sig<br />
over denne slutreplik (red.).<br />
Denne artikel er et uddrag af et kapitel fra Thomas<br />
Beardens bog AIDS Biological Warfare.<br />
Greenville 1988, Tesla Book Company. ISBN<br />
0-914119-04-4. Kapitlet hedder Extraordinary<br />
Biology med undertitlen Royal Raymond Rife.<br />
14
Huskemetal:<br />
Banks’ nitinolmotor<br />
I 1984 bragte »Illustreret Videnskab« en artikel om et <strong>nyt</strong> metal med<br />
hukommelse. Der blev stillet store forventninger til vidundermetallets<br />
muligheder for bl.a. at afhjælpe verdens energiproblemer.<br />
Af Sture Axelsson<br />
På et laboratorium ved McDonnell Douglas<br />
Astronautics i Huntington Beach, Californien,<br />
står en maskine og snurrer. Det<br />
mærkelige ved den er, at den ikke drives<br />
af benzin, olie eller elektricitet. Kun lunkent<br />
vand. Drivkraften kommer fra et<br />
spiralvredet bånd af nitinol, en nikkel-titanlegering,<br />
som blandt meget andet<br />
helt kan komme til at revolutionere vor<br />
energiforsyning. Beregninger, der er baseret<br />
på forsøg med mindre anlæg viser,<br />
at energiproduktion baseret på nitinolgeneratorer<br />
har en »økonomi, der slår<br />
både olie, gas og kernekraft ud«.<br />
Denne mærkelige legering, som er et<br />
af de bedste eksempler på såkaldt »huskemetal«,<br />
blev opdaget på US Naval<br />
Ordnance Laboratory i 1958. Nikkel, titan<br />
og laboratoriets navn blev til nitinol. Som<br />
så ofte før blev opdagelsen gjort ved en<br />
tilfældighed, men man fandt hurtigt ud<br />
af, at legeringen havde hidtil ukendte<br />
egenskaber. Afhængig af temperaturen<br />
vekslede den mellem forskellige tilstande<br />
på en ganske usædvanlig måde. En<br />
varm nitinolstav gav en metallisk klang,<br />
når man slog på den, men når den samme<br />
stav blev afkølet en smule, blev den<br />
»akustisk død«, omtrent som en blystav.<br />
Den første nitinolmotor bygges<br />
Den egenskab, der vakte mest forundring,<br />
var dog metallets »hukommelse«.<br />
En af forskerne sad en dag og legede<br />
med en bid lige nitinoltråd. Han bøjede<br />
det i siksakform og tog lidt efter en lighter<br />
frem for at tænde sin pibe. Da han ved<br />
en pludselig indskydelse holdt flammen<br />
mod den bøjede tråd, rettede den sig helt<br />
overraskende ud, hurtigt og med stor<br />
kraft, og blev lige så ret som før. Den »husker«<br />
altså sin oprindelige form og går tilbage<br />
til denne, når den bliver varm. Det<br />
første huskemetal var hermed opdaget.<br />
I årene efter blev nitinol mest betragtet<br />
som en videnskabelig kuriositet, og<br />
der blev ikke gjort nogle egentlige fremskridt<br />
i studiet af dets egenskaber og mulige<br />
anvendelsesområder.<br />
Et vendepunkt kom, da Ridgway<br />
Banks, som var konstruktør ved Lawrence<br />
Laboratory i Berkeley, Californien, byggede<br />
en arbejdende model af en motor baseret<br />
på nitinol. Den kører nu og afgiver<br />
en mekanisk energi på ca. 0,5 watt. Banks<br />
bemærkede i øvrigt, at metallet ikke viste<br />
tegn på træthed.<br />
Han gjorde imidlertid også en ny forbløffende<br />
opdagelse. Efter et par hundrede<br />
tusind omgange begyndte hjulet at<br />
gå hurtigere. Årsagen viste sig at være, at<br />
nitinolet »lærte sig« at krumme sig i<br />
U-form, når det kom over i det kolde<br />
vand. Eftersom mindre af den energi<br />
som dannedes, når tråden rettede sig ud<br />
i det varme vand, nu gik til at krumme de<br />
tråde som befandt sig i det kolde vand,<br />
kunne mere energi anvendes til at drive<br />
15
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
hjulet rundt, som så snurrede hurtigere.<br />
Metallet havde med andre ord nu fået en<br />
»dobbelt hukommelse«.<br />
Hvordan vil folk, der kender til læren<br />
om metaller, da forklare huskemetallernes<br />
specielle egenskaber?<br />
Til at begynde med kan man konstatere,<br />
at ikke alle fænomener, der optræder,<br />
endnu har fået en forklaring. Man<br />
forstår fx ikke, hvordan metallet, når det<br />
genoptager sin oprindelige form ved opvarmning,<br />
kan udøve en større kraft end<br />
den der behøves for at omforme det, når<br />
det er koldt. Det virker med andre ord,<br />
som om det giver mere energi fra sig end<br />
det modtager, hvilket strider mod termodynamikkens<br />
læresætninger.<br />
Heller ikke dets »dobbelte hukommelse«<br />
og dets »indlæringsevne«, som<br />
bl.a. vistes af Ridgway Banks’ maskine,<br />
er det lykkedes nogen at forklare tilfredsstillende.<br />
Man ved imidlertid nogenlunde,<br />
hvad det er der sker i et stykke nitinol,<br />
som skiftevis afkøles og opvarmes.<br />
Ligesom i andre legeringer, fx i den blanding<br />
af jern og kul som vi kalder stål, sker<br />
en forvandling mellem forskellige krystalformer<br />
ved temperaturforandringer.<br />
Nitinol til energiproduktion<br />
I nitinolet findes fire forskellige faser, såkaldte<br />
martensitter, der består af rombeformede<br />
krystaller. Disse danner »plader«<br />
i nitinolet, som ved en mekanisk påvirkning<br />
kan glide i forhold til hinanden.<br />
I denne tilstand er nitinolet altså blødt og<br />
bøjeligt. Når det opvarmes, forandres de<br />
rombeformede krystaller til kubiske<br />
krystaller, som danner højtemperaturformen<br />
af nitinol, kaldt austenit (fast opløsning).<br />
Ved denne forandring genoptager<br />
krystallerne deres oprindelige leje,<br />
og metalstykket får altså igen den form<br />
16<br />
Banks nitinolmotor består af et hjul med eger,<br />
som er horisontalt monteret over en rund vandbeholder.<br />
Den inderste ende af hver ege sidder i<br />
et leje på krumtaparmen, som sidder på hjulakslen.<br />
Midt på hver ege er den ene ende af et stykke<br />
nitinoltråd gjort fast. Den anden ende er fastgjort<br />
i hjulets fælg, og mellem disse to fastgjorte<br />
ender hænger nitinoltråden ned i vandet. Hver<br />
ege kan frit bevæge sig gennem et hul i fælgen.<br />
Vandbeholderen er opdelt i to lige store halvdele<br />
med en skillevæg gennem beholderens centrum.<br />
I den ene halvdel findes koldt vand, i den<br />
anden varmt. Når nitinoltrådene kommer i kontakt<br />
med vandet, bøjer de sig eller retter sig ud,<br />
hvorved de bevægelige eger skubbes ud eller<br />
trækkes ind og således påvirker krumtaparmen<br />
og hjulakslen. Resultatet er, at hjulet roterer og<br />
afgiver mekanisk energi, i dette tilfælde 0,5 watt.<br />
det havde før omformningen. Da de kubiske<br />
krystaller har vanskeligt ved at bevæge<br />
sig, bliver metalstykket også hårdere<br />
og får en metallisk klang.<br />
Ved at ændre proportionerne af de<br />
metaller, der indgår i legeringen, kan<br />
man flytte det temperaturområde, i hvilket<br />
de beskrevne overgange sker. 55%<br />
nikkel og 45% titan giver fx et nitinol, der<br />
reagerer ved stuetemperatur.<br />
Den temperaturforskel, som kræves<br />
for at få en reaktion, varierer med legeringens<br />
renhed, og ligger sædvanligvis<br />
mellem 2 og 10 grader. Man kan altså<br />
ud<strong>nyt</strong>te meget små temperaturforskelle,<br />
hvilket vi senere skal se kan anvendes i<br />
praksis.<br />
Det er ikke kun nitinol, der udviser<br />
denne »form-huskeeffekt« (Shape Memory<br />
Effect, SME). Den findes også i det<br />
såkaldte huskemessing, som i øvrigt<br />
minder meget om almindeligt messing.<br />
Det består af kobber, zink og aluminium<br />
og har et brugbart anvendelsesinterval<br />
på 30° i temperaturområdet ÷70°–150°.<br />
Prisen er lavere end nitinols, både når<br />
det gælder fremstilling og bearbejdning.
Det er derfor dette huskemetal hidtil er<br />
blevet anvendt mest.<br />
Siden begyndelsen af 1970’erne er arbejdet<br />
med huskemetaller blevet mere<br />
intenst især i England, Schweiz, Belgien,<br />
Vesttyskland, Japan og USA. Over 400<br />
videnskabelige artikler er blevet skrevet,<br />
og der er indgivet flere end 100 patentansøgninger.<br />
Det er hovedsageligt tre områder,<br />
der er aktuelle: Energiproduktion,<br />
almindelige tekniske konstruktioner og<br />
biomedicinske anvendelser.<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Som allerede nævnt i indledningen<br />
regner man med, at en energiproduktion<br />
baseret på nitinolgeneratorer vil vise sig<br />
at have en langt bedre økonomi end alle<br />
andre hidtil kendte energikilder. Ved nitinolkonferencen<br />
i Silver Spring kom<br />
man frem til, at et nitinolanlæg, der gik<br />
døgnet rundt, skulle kunne betale sig<br />
selv på mellem 18 og 24 måneder og derefter<br />
producere gratis energi.<br />
Der er specielt to typer af energiproduktion,<br />
som nitinol skulle være veleg-<br />
17
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
net til. Den ene gælder de dele af den<br />
tredje verden, som savner energiproduktion.<br />
Her konkurrerer nitinolmetoden<br />
især med solceller og soldrevne<br />
dampturbiner. Nitinolgeneratorerne har<br />
imidlertid flere fordele i forhold til disse.<br />
De er robuste og udholdende, ikke modtagelige<br />
over for tæring, og så fungerer<br />
de døgnet rundt, ikke kun i solskin.<br />
Dr. Edwin McMillans støtte var en stor opmuntring<br />
for Banks’ arbejde med at udvikle nitinolmotoren.<br />
Til venstre ses McMillan, der som tak for<br />
sin indsats modtager en forgyldt nitinolmotor af<br />
opfinderen Ridgway Banks.<br />
Foto: Lawrence Berkeley National Laboratory<br />
På længere sigt kan man måske også<br />
udvinde energi fra havet, søer og andre<br />
vandløb ved hjælp af nitinol. Havets<br />
temperaturforskel mellem overflade og<br />
bund er ca. 20°, hvilket er nær ved det<br />
bedste for nitinol. Man har regnet ud, at<br />
et nitinolkraftværk opført ude i Golfstrømmen<br />
kunne forsyne hele USA’s østkyst<br />
med strøm.<br />
Huskemetaller findes allerede i mange<br />
kommercielt etablerede konstruktio-<br />
18<br />
ner, fx til krympekoblinger til rør i hydraulisk<br />
udrustning, bl.a. i flyvemaskiner<br />
samt i rørledninger, der er anbragt<br />
under vandet.<br />
Lægerne er interesserede i nitinol<br />
Det eneste huskemetal, der kan komme<br />
på tale til transplantation i menneskekroppen,<br />
er nitinol. Denne legering er<br />
nemlig ikke bare let, den er også overordentlig<br />
vævsvenlig og modstandsdygtig.<br />
Ved dyreforsøg er metallet blevet anvendt<br />
til tandbroer, kunstige led, kirurgiske<br />
instrumenter, filtre der stopper blodpropper<br />
mm. Man har endog forsøgt at<br />
konstruere et mekanisk hjerte af nitinol.<br />
Firmaet Krupp i Vesttyskland har for<br />
nylig udviklet en ny anvendelse inden<br />
for det ortopædiske område – det er specielle<br />
klammer, som tappes ind i benenderne<br />
på begge sider af et knoglebrud.<br />
Når klammen forsigtigt varmes nogle<br />
grader op, trækker den sig sammen og<br />
presser derved også bruddet sammen og<br />
fæstner det med et forudbestemt tryk.<br />
Nitinol er stadigvæk forholdsvis dyrt,<br />
ca. 4.000 kr. pr. kg, men de kommercielle<br />
interesser er store, så prisen skal nok<br />
komme ned. Mens udviklingen skrider<br />
frem og nitinol erobrer nye markeder,<br />
står Ridgway Banks’ lille modelmotor<br />
stadig og snurrer ufortrødent videre og<br />
bliver bare bedre og bedre.<br />
Artiklen blev første gang bragt i Illustreret Videnskab<br />
2/84 under overskriften Nitinol – <strong>nyt</strong> metal<br />
med hukommelse. Siden da er nitinolmotoren tilsyneladende<br />
gået i glemmebogen. Hvis der er<br />
læsere, der kan fortælle <strong>nyt</strong> om nitinol, hører redaktøren<br />
meget gerne fra dem. Interesserede<br />
medlemmer kan låne et kompendium om nitinol<br />
på DIFØT’s bibliotek.
Selvbiografi:<br />
Personlige<br />
optegnelser<br />
Af Nikola Tesla<br />
I de første to årtier af dette århundrede<br />
skrev Nikola Tesla (1856-1943) mange artikler<br />
til forskellige tidsskrifter. Han ønskede<br />
at skabe opmærksomhed om sin person og<br />
sit arbejde for bl.a. på denne måde at skaffe<br />
midler til at fortsætte sin epokegørende<br />
forskning.<br />
Jeg er glad for at få lejlighed til at skrive<br />
dette indlæg af to årsager. For det første<br />
har jeg gennem længere tid ønsket at udtrykke<br />
min store anerkendelse af Scientific<br />
American og at ve<strong>dk</strong>ende mig min taknemmelighed<br />
over for den aktuelle og<br />
<strong>nyt</strong>tige information, som uophørligt<br />
strømmer fra dette tidsskrifts spalter. Det<br />
er en publikation, der både udmærker<br />
sig ved sine specialartiklers høje kvalitet<br />
og ved sine præcise beskrivelser af de<br />
tekniske fremskridt. Den viden der meddeles<br />
er altid pålidelig og får endnu større<br />
vægt gennem de omhyggelige henvisninger<br />
til litterære kilder. Den tjeneste<br />
der ydes ved at fremme opfindelser og<br />
sprede oplysning er uvurderlig. Scientific<br />
American er et velkomponeret og samvittighedsfuldt<br />
redigeret tidsskrift, mådeholdent<br />
og værdigt i tonen i en sådan<br />
grad, at det tjener som forbillede. På baggrund<br />
af disse egenskaber, dets omfang<br />
og kvalitet, har det vundet stor anerkendelse<br />
ikke blot til gavn for dets personale<br />
og udgivere, men for hele nationen. Det<br />
er ikke en tom kompliment, men en ærligt<br />
ment og velfortjent hyldest, hvortil<br />
jeg gerne i forbindelse med denne min-<br />
deværdige lejlighed vil føje mine bedste<br />
ønsker om en fortsat fremgang.<br />
Den anden grund er af personlig art.<br />
Mange fejlagtige erklæringer er fremkommet<br />
på tryk om min opdagelse af det<br />
roterende magnetfelt og opfindelse af<br />
induktionsmotoren, påstande som jeg<br />
var tvunget til at lade passere i tavshed.<br />
Stærke interesser har ført en kampagne<br />
mod mine patentrettigheder. Forretningsbetonet<br />
fjendskab og professionel<br />
jalousi er blevet rejst, som jeg har måttet<br />
lide under på mere end én måde. Men på<br />
trods af presset og snedige advokaters og<br />
eksperters indsats har retsinstanserne<br />
støttet mine påstande om førsteret i<br />
hvert eneste tilfælde uden undtagelse.<br />
Slagene er blevet u<strong>dk</strong>æmpet og glemt,<br />
de tredive eller fyrre patenter vedrørende<br />
vekselstrøm, jeg har fået tildelt, er udløbet.<br />
Jeg er blevet frigjort fra byrdefulde<br />
forpligtelser og er fri til at tale.<br />
Alle de oplevelser jeg har haft, og som<br />
bygger på denne tidlige opdagelse, står<br />
stadig lyslevende i min hukommelse. Jeg<br />
ser personernes ansigter, omgivelserne<br />
og de genstande, som havde min opmærksomhed,<br />
med en skarphed og ty-<br />
19
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
delighed og i et lys, der forbløffer mig.<br />
Det er en afspejling af det oprindelige<br />
indtryks intensitet og dybde. Jeg har altid<br />
været god til at få ideer, men ingen<br />
anden opfindelse, hvor stor den end<br />
måtte være, kan blive så dyrebar for mig<br />
som denne den første. Det vil man kunne<br />
forstå, hvis jeg for en kort stund dvæler<br />
ved omstændighederne omkring den<br />
og beretter om visse faser og hændelser<br />
fra mine yngre år.<br />
Fra barnsben var jeg bestemt for præsteskabet.<br />
Efter at have gået elleve år i en<br />
folkeskole og i realskolen var jeg blevet<br />
voksen og befandt mig i en kritisk fase i<br />
min udvikling. Skulle jeg være ulydig<br />
mod min fader og skuffe min moders hedeste<br />
ønsker, eller skulle jeg overgive<br />
mig til skæbnen? Tanken gjorde mig<br />
nedtrykt, og fremtiden skræmte mig.<br />
Netop da udbrød der en forfærdelig<br />
koleraepidemi i mit fædreland. Befolkningen<br />
kendte intet til karakteren af sygdommen,<br />
og hygiejnen var meget ringe.<br />
Folk afbrændte dynger af vellugtende<br />
buskads for at rense luften, men drak<br />
uhæmmet af det inficerede vand og<br />
døde som får i massevis. På trods af min<br />
faders udtrykkelige befaling skyndte jeg<br />
mig hjem og blev straks ramt af sygdommen.<br />
Ni måneder til sengs, hvor jeg knap<br />
havde kræfter til at bevæge mig, syntes<br />
at udtømme al min livskraft, og jeg blev<br />
opgivet af lægerne. Det var overordentligt<br />
pinefuldt, ikke så meget på grund af<br />
den fysiske lidelse, men på grund af mit<br />
intense ønske om at leve. På et tidspunkt,<br />
hvor jeg var nær ved at besvime, opmuntrede<br />
min fader mig ved at love, at jeg<br />
kunne begynde på ingeniørstudiet. Det<br />
havde dog været det samme, hvis ikke<br />
jeg var kommet under kyndig behandling<br />
af en gammel dame. Der var ikke tale<br />
20<br />
om nogen form for indbildning eller<br />
mystik omkring behandlingen. Sådanne<br />
metoder ville ikke have haft nogen som<br />
helst virkning på mig, for jeg troede fuldt<br />
og fast på naturlovene. Kuren var rent<br />
medicinsk, drastisk, grænsende til det<br />
desperate, men den virkede. Og med et<br />
års bjergklatring og lejrliv i skovene var<br />
jeg rede til selv de hårdeste fysiske anstrengelser.<br />
Min fader holdt ord, og i<br />
1877 begyndte jeg på Joanneum i Gratz,<br />
Steiermark, en af Europas ældste tekniske<br />
læreanstalter. Jeg satte mig for at<br />
opnå resultater, der ville afbøde mine<br />
forældres bitre skuffelse over mit valg af<br />
profession. Det var ikke et flygtigt løfte<br />
afgivet af en sorgløs ungersvend, det var<br />
en jernhård beslutning. Da yngre læsere<br />
af Scientific American måske kan blive inspireret<br />
af mit eksempel, vil jeg forklare<br />
det nærmere.<br />
Da jeg var syv eller otte år gammel,<br />
læste jeg en roman, der hed Abafi – Abas<br />
søn – en serbisk oversættelse af det ungarske<br />
Joskia, en kendt forfatter. Moralen<br />
minder meget om Ben-Hur, og romanen<br />
kan i denne sammenhæng ses som<br />
en forløber for Wallaces arbejde. Mulighederne<br />
i viljestyrke og selvkontrol appellerede<br />
voldsomt til min livlige fantasi,<br />
og jeg begyndte at disciplinere mig. Hvis<br />
jeg kom i nærheden af en lækker kage eller<br />
et saftigt æble, som jeg var syg efter at<br />
spise, gav jeg det til en anden dreng og<br />
gennemgik Tantalus’ kvaler, forpint,<br />
men tilfreds. Stod jeg over for en vanskelig<br />
og udmattende opgave, gik jeg igen<br />
og igen til angreb på den, indtil den var<br />
udført. På denne måde trænede jeg mig<br />
selv dag efter dag, fra morgen til aften. I<br />
begyndelsen krævede det en stærk mental<br />
indsats rettet mod personlige vaner<br />
og begær, men efterhånden som årene
gik, mindskedes konflikten, og til sidst<br />
blev der fuldstændig overensstemmelse<br />
mellem min vilje og mine ønsker. Sådan<br />
er det i dag, og heri ligger hemmeligheden<br />
bag alle mine succeser. Disse erfaringer<br />
er ligeså intimt forbundet med min<br />
opdagelse af det roterende magnetfelt,<br />
som var de en essentiel del af det. Var det<br />
ikke for dem, ville jeg aldrig have opfundet<br />
induktionsmotoren.<br />
I mit første år som studerende ved<br />
Joanneum stod jeg regelmæssigt op kl. 3<br />
om morgenen og arbejdede til kl. 11 om<br />
aftenen inklusive søn- og helligdage.<br />
Mine resultater var usædvanlige og vækkede<br />
professorernes interesse. Blandt<br />
dem var dr. Allé, som underviste i differentialligninger<br />
og andre områder af<br />
den højere matematik, og hvis forelæsninger<br />
var en uforglemmelig, intellektuel<br />
nydelse, samt professor Poeschel, som<br />
var leder af fakultetet for teoretisk og<br />
eksperimentel fysik. Disse mænd tænker<br />
jeg altid tilbage på med en følelse af taknemmelighed.<br />
Prof. Poeschel var ikke<br />
helt almindelig. Man sagde om ham, at<br />
han bar den samme frakke i tyve år. Men<br />
hvad han manglede i personlig udstråling<br />
opvejedes af hans overlegne fremstillingsevne.<br />
Jeg så ham aldrig lede efter<br />
et ord eller en gestus, og hans demonstrationer<br />
og eksperimenter foregik altid<br />
med et urværks præcision. En vinter i<br />
1878 blev der installeret et <strong>nyt</strong> apparat i<br />
undervisningslokalet. Det var en dynamo<br />
med en lamineret permanentmagnet<br />
og et Gramme-anker. Prof. Poeschel havde<br />
vundet noget tråd omkring feltet for<br />
at vise selvmagnetiseringsprincippet og<br />
havde fremskaffet et batteri til at drive<br />
maskinen som en motor. Mens han var<br />
ved at demonstrere den nævnte egenskab,<br />
opstod der en livlig gnistdannelse<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
ved kommutatoren og børsterne, og jeg<br />
dristede mig til at bemærke, at dette fænomen<br />
måske kunne elimineres. Han<br />
sagde, at det var helt umuligt og<br />
sammenlignede mit forslag med en evighedsmaskine,<br />
hvilket morede mine<br />
medstuderende og ydmygede mig voldsomt.<br />
Under indtryk af hans autoritet<br />
holdt jeg mig tilbage en tid, men min<br />
overbevisning blev stærkere, og jeg besluttede<br />
mig for at finde en løsning. Dengang<br />
betød min beslutning mere for mig<br />
end selv det helligste løfte.<br />
Jeg gav mig i kast med opgaven med<br />
ungdommelig ildhu og fuld af overbevisning.<br />
Ifølge min opfattelse var det<br />
simpelthen et spørgsmål om viljestyrke.<br />
Jeg kendte intet til de tekniske vanskeligheder.<br />
Hele den tilbageværende tid i<br />
Gratz gik med intense, men frugtesløse<br />
forsøg, og jeg overbeviste næsten mig<br />
selv om, at problemet var uløseligt. Var<br />
det virkeligt ikke muligt at omforme gravitationens<br />
stadige træk til en hvirvlende<br />
bevægelse? Svaret var et eftertrykkeligt<br />
nej! Og var det samme ikke tilfældet med<br />
magnetisk tiltrækning? De to problemstillinger<br />
forekom at være næsten identiske.<br />
I 1880 tog jeg til Prag, Bøhmen, for at<br />
følge min faders ønske om at afslutte min<br />
skoleuddannelse ved et universitet. Atmosfæren<br />
i den gamle og interessante by<br />
var gunstig for opfindelser. Ungarske<br />
kunstnere var der mange af, og intelligent<br />
selskab kunne man få overalt. Her<br />
gjorde jeg de første afgørende fremskridt<br />
ved at fjerne kommutatorerne fra maskinerne<br />
og placere dem på dorne et stykke<br />
væk. Hver eneste dag forestillede jeg<br />
mig løsninger på dette grundlag uden<br />
større held, men jeg mærkede, at jeg<br />
nærmede mig løsningen. I det efterføl-<br />
21
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
gende år skete der en pludselig ændring<br />
i mit syn på livet. Jeg blev klar over, at<br />
mine forældre ofrede sig alt for meget for<br />
min skyld, og jeg besluttede mig for at<br />
lette dem for byrden. Den amerikanske<br />
telefonbølge havde nået det europæiske<br />
kontinent, og systemet skulle installeres i<br />
Budapest. Det forekom mig at være den<br />
ideelle lejlighed, og jeg rejste med toget<br />
til denne by. Ved skæbnens ironi var min<br />
første ansættelse hos en tegner. Jeg hadede<br />
at tegne; det var en af mine værste<br />
plager. Heldigvis varede det ikke længe,<br />
før jeg opnåede den position, jeg tragtede<br />
efter, dvs. som chefelektriker ved telefonselskabet.<br />
Mine opgaver bragte mig i<br />
kontakt med en række unge mænd, som<br />
jeg blev interesseret i. En af dem var hr.<br />
Szigety, som var et bemærkelsesværdigt<br />
eksemplar af den menneskelige race. Et<br />
stort hoved med en enorm bule på den<br />
ene side og en gusten ansigtskulør gjorde<br />
hans udseende usædvanligt hæsligt.<br />
Men fra halsen og nedefter kunne han<br />
have tjent som model for en statue af<br />
Apollon. Hans styrke var fænomenal. I<br />
denne periode havde jeg opbrugt alle<br />
mine kræfter gennem hårdt arbejde og<br />
uophørlig tankevirksomhed. Han overbeviste<br />
mig om nødvendigheden af systematisk<br />
fysisk udvikling, og jeg accepterede<br />
hans tilbud om at træne mig i atletik.<br />
Vi trænede hver dag, og min styrke<br />
voksede hurtigt. Mit intellekt syntes<br />
også at udvikle sig kraftigt, og når mine<br />
tanker fokuseredes på det emne, der optog<br />
mig, var jeg overrasket over min<br />
egen tro på succes. Ved en bestemt lejlighed,<br />
jeg aldrig vil glemme, morede vi os i<br />
Varos-liget eller byparken. Jeg reciterede<br />
digte, som jeg holdt meget af. Dengang<br />
kendte jeg bøgerne ud og ind og var i<br />
stand til at læse dem op ord for ord uden-<br />
22<br />
ad. En af dem var Faust. Det var sent om<br />
eftermiddagen, solen var ved at gå ned,<br />
og jeg kom i tanke om passagen:<br />
Sie rückt und weicht, der Tag ist überlebt,<br />
Dort eilt sie hin und Fördert neues Leben,<br />
Oh, dass kein Flügel mich vom Boden hebt<br />
Jhr nach und immer nach zu streben!<br />
Ach, zu des Geistes Flügeln wird so leicht<br />
Kein körperlicher Flügel sich gesellen!<br />
Da jeg udtalte de sidste ord, opslugt af<br />
mine tanker og betagelse af digterkraften,<br />
kom ideen som et lynglimt. Øjeblikkeligt<br />
så jeg det hele, og med en pind tegnede<br />
jeg i sandet de diagrammer, der senere<br />
optrådte som illustrationer i mine<br />
grundlæggende patenter af maj 1888.<br />
Szigety havde ingen problemer med at<br />
forstå dem.<br />
Det er yderst vanskeligt for mig at beskrive<br />
denne oplevelse og dens betydning<br />
for læseren på rette måde, fordi det<br />
hele er så ekstraordinært. Når en idé<br />
dukker op, er den – som regel – foreløbig<br />
og kræver bearbejdning. Fødsel, vækst<br />
og udvikling er naturlige og normale faser.<br />
Med min opfindelse var det anderledes.<br />
I samme øjeblik jeg blev bevidst om<br />
den, så jeg den fuldt og færdigt udviklet.<br />
Og igen, selv den mest plausible teori<br />
skal normalt bekræftes gennem eksperimenter.<br />
Men ikke den jeg havde formuleret.<br />
Den blev demonstreret dagligt i<br />
hver eneste dynamo, og motoren var beviset<br />
på dens gyldighed. Virkningen på<br />
mig var ubeskrivelig. Min forestillingsevne<br />
svarede til virkeligheden. Jeg havde<br />
udført det, som jeg havde påtaget<br />
mig, og jeg forestillede mig selv blive rig<br />
og berømt. Men af større betydning var<br />
det, at det blev åbenbaret for mig, at jeg
var opfinder. Det var det eneste jeg ville<br />
være. Archimedes var mit ideal. Jeg beundrede<br />
kunstnernes arbejder, men efter<br />
min mening var de kun skygger og afspejlinger.<br />
Opfinderen, tænkte jeg,<br />
skænker verden skaberværker, der er<br />
håndgribelige, der lever og arbejder.<br />
Telefoninstallationen var nu færdig,<br />
og i foråret 1882 fik jeg et tilbud om at<br />
komme til Paris, hvilket jeg villigt accepterede.<br />
Her mødte jeg nogle amerikanere,<br />
som jeg blev venner med, og som<br />
jeg fortalte om min opfindelse. En af<br />
dem, Mr. D. Cunningham, foreslog at<br />
oprette et selskab til at ud<strong>nyt</strong>te den. Det<br />
ville sikkert være sket, hvis ikke mine<br />
pligter havde kaldt mig til Strasbourg,<br />
Alsace. Det var her jeg konstruerede min<br />
første motor. Jeg havde medbragt nogle<br />
materialer fra Paris, og en jernskive med<br />
ophæng fik jeg fremstillet på et værksted<br />
nær ved jernbanestationen, hvor jeg var i<br />
gang med at installere et anlæg til lys og<br />
kraft. Det var et primitivt apparat, men<br />
det gav mig den udsøgte tilfredsstillelse<br />
for første gang at se en rotation forårsaget<br />
af vekselstrøm uden kommutator.<br />
Jeg gentog eksperimentet sammen med<br />
min assistent to gange i sommeren 1883.<br />
Mit møde med amerikanerne havde<br />
gjort mig opmærksom på den praktiske<br />
ud<strong>nyt</strong>telse, og jeg forsøgte at samle kapital,<br />
hvilket jeg ikke havde held med. I begyndelsen<br />
af 1884 vendte jeg tilbage til<br />
Paris. Her gjorde jeg også adskillige forgæves<br />
forsøg og besluttede til sidst at rejse<br />
til Amerika, hvor jeg ankom i sommeren<br />
1884. På baggrund af en tidligere<br />
aftale blev jeg ansat i Edison Machine<br />
Works, hvor jeg fik til opgave at konstruere<br />
dynamoer og motorer. Gennem ni<br />
måneder var min normale arbejdstid fra<br />
10.30 formiddag til 5.00 om morgenen<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
den næste dag. Jeg blev mere og mere<br />
optaget af min opfindelse og begyndte at<br />
overveje, om jeg skulle vise den til Edison.<br />
Jeg husker stadig en mærkelig hændelse<br />
i denne forbindelse. En dag i slutningen<br />
af 1884 tog lederen af værkstedet,<br />
Mr. Bachelor, mig med til Coney Island,<br />
hvor vi mødte Edison i selskab med sin<br />
tidligere hustru. Det gunstige øjeblik, jeg<br />
havde ventet på, var kommet, og jeg<br />
skulle lige til at tale, da en rædselsfuldt<br />
udseende vagabond greb fat i Edison og<br />
trak ham væk og dermed forhindrede<br />
mig i at gennemføre min hensigt. Tidligt<br />
i året 1885 henvendte folk sig til mig og<br />
foreslog, at jeg skulle sætte alt ind på den<br />
praktiske udvikling af min opdagelse.<br />
Jeg opnåede den finansielle støtte, og i<br />
april 1887 blev der stiftet et selskab til formålet.<br />
Hvad der fulgte efter er velkendt.<br />
Teslas geniale opfindelse af polyfase-systemet<br />
og hans udforskning af<br />
det forbløffende fænomen, højfrekvente<br />
svingninger, dannede et fuldstændigt<br />
<strong>nyt</strong> grundlag for den industrielle<br />
udvikling og for radiokommunikationen<br />
og fik dermed en dybtgående betydning<br />
for hele civilisationen.<br />
Niels Bohr<br />
Med nogle få ord bør jeg omtale de<br />
forskellige påstande om at være kommet<br />
i forkøbet, som blev fremsat i forbindelse<br />
med udstedelsen af mine patenter i 1888,<br />
og som fremkom i flere bølger herefter.<br />
Der var tre kandidater til æren: Ferraris,<br />
Schallenberger og Cabanellas. Alle tre<br />
måtte de bide i det sure æble. Opponenterne<br />
mod mine patenter kørte Ferraris’<br />
påstand meget kraftigt frem, men den<br />
23
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
der studerer hans lille italienske pamflet,<br />
der fremkom i foråret 1888, og sammenligner<br />
den med min patentansøgning<br />
syv måneder tidligere og med min forelæsning<br />
for American Institute of Electrical<br />
Engineers, vil ikke have besvær med at nå<br />
til en konklusion. Bortset fra at han var<br />
senere ude, drejede prof. Ferraris’ publikation<br />
sig kun om min delt-fase-motor<br />
og om en ansøgning om et patent fra<br />
ham, der tidligere var tildelt mig. Han<br />
pegede aldrig på nogle af de afgørende,<br />
praktiske karakteristika, der kendetegner<br />
mit system, og med hensyn til<br />
delt-fase-motoren var han meget bestemt<br />
i sin opfattelse af, at den ikke havde<br />
nogen betydning. Både Ferraris og<br />
Schallenberger opdagede rotationen<br />
ved en tilfældighed, mens de arbejdede<br />
med en Gaullard- og Gibbs-transformator,<br />
og de havde vanskeligheder med at<br />
forklare aktiviteten. Ingen af dem fremstillede<br />
en motor med roterende felt som<br />
min, og deres teorier var heller ikke de<br />
samme som mine. For Cabanellas’ ve<strong>dk</strong>ommende<br />
er det eneste grundlag for<br />
hans påstand et forældet og forkert, tek-<br />
24<br />
nisk dokument. Nogle overivrige venner<br />
har fortolket et United States Patent tildelt<br />
Bradley som værende en samtidig registrering,<br />
men der er overhovedet ikke<br />
grundlag for en sådan påstand. Den oprindelige<br />
ansøgning beskrev blot en generator<br />
med to kredsløb, der kun havde<br />
til formål at forøge den afgivne effekt.<br />
Der var ikke meget <strong>nyt</strong> i den idé, da der<br />
allerede på daværende tidspunkt eksisterede<br />
et antal maskiner af den type. At<br />
hævde at disse maskiner var forløbere<br />
for min roterende transformer er ganske<br />
uberettiget. De har måske tjent som et af<br />
elementerne i mit transformationssystem,<br />
men i realiteten var de ikke andet<br />
end dynamoer med to kredsløb konstrueret<br />
med henblik på anden anvendelse<br />
og i komplet uvidenhed om det nye og<br />
vidunderlige fænomen, som min opdagelse<br />
åbenbarede.<br />
Artiklen blev offentliggjort i Scientific American<br />
den 5. juni 1915 under titlen Some Personal Recollections.<br />
An Autobiographical Sketch.<br />
Nikola Tesla Museum i Beograd<br />
I den serbiske hovedstad Beograd ligger<br />
Tesla-museet, som rummer en stor samling<br />
af Teslas instrumenter og skriftlige materiale.<br />
Kort efter 2. verdenskrig sørgede Teslas<br />
nevø, Sava Kosanovic, for at bringe onklens<br />
efterladenskaber i sikkerhed i Beograd, hvor<br />
de dannede grundstammen i Tesla-museet,<br />
der åbnede sine døre for publikum i 1955.<br />
Museet ledes af dr. Branimir Jovanovic.<br />
Adressen: Proleterskih brigada 51, 11000<br />
Beograd, tel/fax +311-11-433-886, email:<br />
ntmuseum@EUnet.yu<br />
Har du adgang til Internet, så besøg museet<br />
på adressen: www.yurope.com/org/tesla
Anmeldelse:<br />
Tesla rekonstrueret<br />
Af Ronald Kline<br />
Marc J. Seifer: Wizard: The Life and Times<br />
of Nikola Tesla, Biography of a Genius.<br />
1996, Birch Lane Press, Carol<br />
Publishing Group. 542 s. $ 32,-.<br />
Forfatteren indleder sin biografi med at<br />
trække en hændelse frem fra 1976, hvor<br />
han »faldt over et mærkeligt skrift med<br />
titlen Duens tilbagevenden. Her var beskrevet,<br />
hvordan en mand, der ikke var<br />
født på denne planet, landede som spæd<br />
i Kroatiens bjerge i 1856 og blev opdraget<br />
af ‘jordiske forældre’. En avatar var ankommet<br />
med det ene formål at indvarsle<br />
Den ny Tidsalder. Ved at forsyne men-<br />
Sendetårnet i Wardenclyffe<br />
neskeheden med et overflødighedshorn<br />
af opfindelser havde han i realiteten<br />
skabt den moderne epokes teknologiske<br />
rygrad.« Den omtalte person er ingen<br />
anden end Nikola Tesla, den kontroversielle<br />
og ofte mytologiserede »elektriske«<br />
opfinder. Vi får derefter at vide, at han<br />
rent faktisk blev født på jorden og ikke<br />
steg ned fra himlen som en anden Superman.<br />
Men Marc J. Seifer – grafolog, tidligere<br />
redaktør af MetaScience: A New Age<br />
Journal on Consciousness og lærer i psykologi<br />
– præsenterer ofte Tesla som værende<br />
større end livet, et født geni, der be<strong>nyt</strong>tede<br />
sin fantastiske billedskabende<br />
evne til at opfinde det 20. århundredes<br />
elektriske og elektroniske »rygrad«.<br />
25
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Men bag heltedyrkelsen, den ukritiske<br />
accept af Teslas udtalelser og tvivlsomme<br />
påstande af teknisk karakter, er<br />
der i Seifers bog en kerne af seriøst, videnskabeligt<br />
arbejde. Paradoksalt nok er<br />
det måske, hvad man kunne forvente af<br />
en tilsyneladende glemt person med<br />
mindst tre selskaber bag sig til bevarelse<br />
af sit eftermæle: Tesla Memorial Society i<br />
Lackawanna, New York, International<br />
Tesla Society i Colorado Springs og Teslamuseet<br />
i Beograd, Jugoslavien. Tesla har<br />
været emnet for tre tidligere, komplette<br />
levnedsskildringer, biografiske teaterforestillinger<br />
for børn (inklusive et af Seifer)<br />
og en roman. Det amerikanske postvæsen<br />
har udgivet et frimærke til minde<br />
om ham, og en international, elektrisk<br />
måleenhed er opkaldt efter ham.<br />
Historien om en af dette århundredes<br />
mest produktive, uafhængige og nyskabende<br />
opfindere er fascinerende. Han<br />
kom til verden i en lille landsby som barn<br />
af en førende serbisk familie og fik sin<br />
højere uddannelse ved en polyteknisk<br />
læreanstalt i Østrig. Mens han arbejdede<br />
med en elektrisk lysinstallation i Strasbourg,<br />
eksperimenterede han i al hemmelighed<br />
med sin idé til vekselstrømseller<br />
induktionsmotoren. I 1884 emigrerede<br />
han til USA, hvor han var beskæftiget<br />
med installationen af den centrale<br />
station for Edisons jævnstrøms-glødelys<br />
i New York. Da han ikke kunne<br />
overbevise Edison om sine ideer med<br />
vekselstrømmen, sagde han op og fik i<br />
stedet finansiel opbakning til at søge om<br />
det der senere skulle vise sig at blive de<br />
centrale patenter på induktionsmotoren<br />
og det flerfasede vekselstrømssystem til<br />
transport af energi, det system som anvendes<br />
overalt i dag. Teslas selskab solgte<br />
patentrettighederne til Westinghouse<br />
26<br />
Company i 1888. I løbet af 10 år modtog<br />
han sandsynligvis omkring $ 100.000 for<br />
dem, men han havde ikke held til at udvikle<br />
en markedsklar induktionsmotor,<br />
mens han arbejdede for Westinghouse i<br />
Pittsburgh.<br />
Tesla drejede nu sin opmærksomhed<br />
hen mod forskningen i høje frekvenser<br />
og forbløffede konstruktører og videnskabsmænd<br />
med dramatiske demonstrationer<br />
af højspændingsfænomener –<br />
ofte ført igennem hans egen krop – samt<br />
lysudsendelse fra vakuumrør, der blev<br />
dannet ved hjælp af det der snart blev<br />
kaldt Tesla-spolen. Tilsmilet af finansiel,<br />
faglig og social succes (han omgikkes fortroligt<br />
med folk som Mark Twain og boede<br />
i overklassehotellet Waldorf-Astoria)<br />
fik Tesla ideen til at transmittere budskaber<br />
og betydelige mængder elektrisk<br />
energi uden brug af ledninger ved at be<strong>nyt</strong>te<br />
jorden eller den øvre del af atmosfæren<br />
som leder. Han fik finansiel støtte<br />
af John Jacob Astor og byggede i 1899 en<br />
gigantisk Tesla-spole, der var forbundet<br />
til en høj antenne i et laboratorium i Colorado<br />
Springs.<br />
Selv om han blev tvunget til at skrinlægge<br />
sin ambitiøse plan med at bruge<br />
heliumfyldte balloner til at lede elektriciteten<br />
gennem den øvre atmosfære, hævdede<br />
Tesla, at han havde haft succes med<br />
at transmittere en beskeden mængde<br />
trådløs energi. Ved hjælp af højspændte<br />
udladninger fra Tesla-spolen havde han<br />
kunnet frembringe elektriske bølger.<br />
Han påstod også, at han havde modtaget<br />
signaler fra planeten Mars, mens han<br />
eksperimenterede i Colorado. Ironisk<br />
nok funderer Seifer over, om ikke Tesla<br />
havde opfanget signaler, der blev transmitteret<br />
over den engelske kanal af hans<br />
konkurrent Guglielmo Marconi.
Sensationelle avishistorier om »troldmanden«<br />
blandt opfinderne og Teslas<br />
egen, dristige pen fik videnskabsmænd<br />
og ingeniører til at tage afstand fra ham.<br />
Men efter at hans vekselstrømspatenter<br />
blev fornyet i 1900, fik Tesla stillet et beløb<br />
på $ 150.000 til rådighed af J. P. Morgan<br />
til at bygge en stor sendestation i<br />
Wardenclyffe (nu Shoreham), Long<br />
Island. Opildnet af Marconis succes med<br />
transatlantiske, trådløse sendinger sidst<br />
på året 1901, skitserede han sin plan til et<br />
World Telegraphy Center, men efter flere<br />
års arbejde og svigtende støtte fra Morgan<br />
blev hans »forstørrelsessender« aldrig<br />
gjort færdig. Tesla gik hårde tider i<br />
møde og mistede sit opholdssted på<br />
grund af ubetalte hotelregninger.<br />
Omkring 1910 kastede Tesla sig over<br />
turbiner uden blade, hastighedsmålere<br />
og lodretstartende flyvemaskiner, idet<br />
han rejste til Midtvesten som rådgivende<br />
ingeniør på nogle projekter. Medierne<br />
genfandt ham på sine gamle dage (han<br />
sås ofte fodre duer i New York Citys<br />
Bryant Park). Han optrådte på forsiden<br />
af Time magazine på sin 75 års fødselsdag i<br />
1931, og avisernes historier i samtiden<br />
berettede om Tesla og hans påstande om<br />
at have opfundet en dødsstråle. Da han<br />
døde tidligt på året i 1943 undersøgte FBI<br />
og det amerikanske forsvarsministerium<br />
hans ejendele for at finde spor af våbnet,<br />
men elektronikingeniøren, professor<br />
John O. Trump fandt intet af værdi for<br />
militæret. Senere på året afviste højesteretten<br />
et af Marconis grundlæggende<br />
radiopatenter med den begrundelse, at<br />
Tesla var kommet ham i forkøbet.<br />
Det meste af historien er velkendt,<br />
men forfatteren fremlægger meget <strong>nyt</strong><br />
materiale om Teslas ungdom, forhandlinger<br />
med sponsorer, samarbejde med<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
rådgivere og forholdene til nære venner.<br />
Seifer indrømmer, at hans helt tog fejl<br />
omkring sikkerheden ved røntgenstråler,<br />
at han disponerede forkert i forretningsforhold,<br />
og at han havde brister i<br />
sin karakter som fx »tendens til paranoia«<br />
og led af »begærlighed, forfængelighed<br />
og storhedsvanvid«. Seifer baserer<br />
sin bog på et stort antal arkivalske<br />
og primære kilder og synes at være på<br />
sikker grund, når han diskuterer disse sider<br />
af Teslas liv. Han burde imidlertid<br />
have konsulteret mere sekundære kilder<br />
hos Teslas samtidige, da han får forkert<br />
fat i mange detaljer. Fx var Charles Steinmetz’<br />
betydelige bog om vekselstrømskredsløb<br />
baseret på meget mere end<br />
Teslas forfatterskab. På lignende måde<br />
stod Sebastian Ferrantis enkeltfase, højspændings-vekselstrømssystem<br />
ikke i<br />
gæld til Teslas arbejde. Og Edwin H.<br />
Armstrong var opfinderen af FM radioen<br />
og ikke både AM og FM radioen.<br />
De fleste læsere med teknisk indsigt<br />
vil også tvivle på Seifers påstande om, at<br />
»Tesla højst sandsynligt demonstrerede<br />
laserlys« i 1892, at han og en af hans kolleger<br />
»rettede laserlignende impulser<br />
mod månen« i 1918, og at han havde<br />
konstrueret et slags fungerende partikelstrålevåben<br />
til forsvarsformål i begyndelsen<br />
af 1940 (beskrevet i bogens sidste<br />
del hvor konspirationsteorierne florerer).<br />
Seifer lader også kendte fortalere for<br />
Tesla konversere i bogen, skønt han i<br />
sine slutnoter ve<strong>dk</strong>ender sig, at han har<br />
taget sig »litterære friheder« i disse tilfælde.<br />
Ligeledes problematisk er forfatterens<br />
generelle syn på teknologi. Seifer<br />
er fortaler for den opfattelse, der stadig<br />
støttes af det amerikanske patentvæsen<br />
og medierne, at teknologiske forandrin-<br />
27
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
ger stort set skyldes den enkelte opfinders<br />
heroiske indsats. Dette perspektiv<br />
fører til mange kontroversielle påstande,<br />
der præger store dele af bogen. Seifer<br />
hævder, at principperne bag apparater<br />
som sonar, fjernsyn, telefax, døråbnere,<br />
digitale båndoptagere og kabel-tv oprindeligt<br />
stammer fra Teslas arbejde, underforstået<br />
at andres indsats blot var at<br />
gennemføre Teslas ideer i praksis.<br />
Gennem de seneste 40 år har historikere<br />
og sociologer med speciale i teknologi<br />
gendrevet den romantiske udviklingsmodel<br />
ved at publicere talrige case<br />
studies, der i detaljer beskriver opfindel-<br />
28<br />
Nikola Tesla fordybet i studier foran<br />
en af sine navnkundige Teslaspoler.<br />
sernes samtidighed, det holdarbejde<br />
der ofte ligger bag den<br />
»ensomme« opfinder, og den<br />
langtrukne og komplekse proces<br />
bag den teknologiske udvikling.<br />
For Seifer tæller et vigtigt<br />
patent tildelt ved en retsinstans’<br />
mellemkomst langt<br />
mere end disse tilsyneladende<br />
trivielle aktiviteter. Således<br />
nedgør han flere europæiske<br />
og amerikanske ingeniører,<br />
der forvandlede Teslas prototype-induktionsmotor<br />
til et<br />
anvendeligt produkt, og han<br />
karakteriserer Marconis og<br />
konsorters arbejde som et forsøg<br />
på at drive piratvirksomhed<br />
på Teslas ideer.<br />
Seifer inkluderer et <strong>nyt</strong>tigt<br />
appendiks, der sætter de lærdes<br />
skeptiske meninger om<br />
Teslas planer om at etablere en<br />
verdensomspændende, trådløs<br />
overførsel af industriel<br />
energi op mod sine egne synspunkter og<br />
andre, der troede på, at projektet var<br />
praktisk gennemførligt. Mange mennesker<br />
vil også være interesseret i at læse<br />
om, hvordan Tesla igen og igen udfordrede<br />
den etablerede videnskab – en af<br />
grundene til den fortsatte interesse for<br />
dette »glemte geni«.<br />
Ronald Kline er teknologihistoriker ved Cornell<br />
University. Anmeldelsen er fra Scientific American<br />
april 1997, her gengivet fra Internet:<br />
www.sciam.com/… Se også anmeldelsen i<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 50, s. 33.
Forenings<strong>nyt</strong><br />
DIFØT er på Internet<br />
Det har været et mægtigt arbejde, og vi<br />
mener selv, at vi har fået frembragt en<br />
se-værdig side, hvor interesserede kan<br />
hente oplysninger om DIFØT. Ib Bang<br />
og Ole Nielsen har foretaget det redaktionelle<br />
arbejde og undertegnede har<br />
stået for design og layout, der er holdt i<br />
en stil, der ligger op ad indtrykket fra<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong>.<br />
Den officielle WEB-adresse er<br />
http://www.<strong>difoet</strong>.<strong>dk</strong>/ som vil blive overordnet<br />
alle underafdelinger, der er eller<br />
som måtte komme. Der er oprettet to<br />
E-mail adresser: info@<strong>difoet</strong>.<strong>dk</strong>, hvor<br />
yderligere information kan rekvireres<br />
samt redak@<strong>difoet</strong>.<strong>dk</strong>, hvortil redaktionelt<br />
materiale kan indsendes. Formularside<br />
til brug for indmeldelse er undervejs.<br />
For Århus-afdelingens ve<strong>dk</strong>ommende<br />
har vi valgt at bibeholde den adresse,<br />
som i sommerens løb har været anvendt<br />
til in<strong>dk</strong>øring og til lokale aktiviteter.<br />
WEB-siden har den officielle adresse<br />
http://www.<strong>difoet</strong>.<strong>dk</strong>/aarhus/ og uofficielt<br />
http://come.to/<strong>difoet</strong>/ der via viderestilling<br />
fører til den rigtige side. Som direkte<br />
E-mail til Århus kan anvendes:<br />
<strong>difoet</strong>@usa.net.<br />
www.<strong>difoet</strong>.<strong>dk</strong> vil løbende blive vedligeholdt.<br />
Anders Heerfordt og Ole Nielsen<br />
har lovet at tage sig af dette arbejde.<br />
For Århus-siden vil det være Ib Bang, der<br />
bliver primus motor.<br />
Vi håber selvfølgelig, at I vil tage positivt<br />
imod vores nye medie, som skal være<br />
med til at give DIFØT et tiltrængt løft ud i<br />
den virkelige verden. Bidrag modtages<br />
med tak og konstruktiv kritik vil blive<br />
efterprøvet og/eller taget til efterretning.<br />
Lodtrækning i Århus<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Steen Andersen<br />
Som angivet i diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 52 har vi fra<br />
DIFØT Århus udlovet en flaske rødvin i<br />
forbindelse med vores undersøgelse af<br />
fremmødeaktiviteten til vore møder. Der<br />
fremkom hele to forslag fra vores opland.<br />
Et fra Odense og et fra Kolding. Vi<br />
takker for interessen og har valgt at honorere<br />
begge deltagere, hvorfor den høje<br />
hat ikke blev taget i anvendelse. Der er<br />
afgået en flaske til hver af de to byer til<br />
hhv. E. M. Christensen og B. Hvidbjerg.<br />
Jeg har dog som modtager af besvarelserne<br />
også haft andre (telefoniske) kontakter,<br />
og jeg skal herunder give et<br />
sammendrag af alle væsentlige kommentarer.<br />
Det skal påpeges, at undersøgelsen<br />
er foretaget blandt et meget lille<br />
antal medlemmer.<br />
a) Der er hos deltagerne i undersøgelsen<br />
generel tilfredshed med indholdet<br />
af møderne i Århus.<br />
b) Tidspunktet er ikke nævnt som<br />
værende en hindring, hvorimod afstanden<br />
kontra transportmuligheder<br />
kan være et problem for de medlemmer,<br />
der bor langt fra Århus (eller<br />
for den sags skyld København).<br />
Ad a) må vi sige, at så gør vi nok alligevel<br />
et tilfredsstillende stykke arbejde!<br />
Ad b) kan vi opfordre medlemmer, der<br />
måtte være interesserede, til at lave samkørsel.<br />
Evt. indsæt en rubrik i diføt ⋅ <strong>nyt</strong>.<br />
Men – jeg er også blevet gjort op-<br />
29
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
mærksom på, at indholdet i diføt ⋅ <strong>nyt</strong><br />
ikke egner sig særligt for nye medlemmer.<br />
Det kommer sig af, at de indlæg<br />
som bringes, kan være holdt i et sprog,<br />
der forudsætter længere tids medlemskab<br />
og deraf også indgående læsning af<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> eller tilsvarende materiale.<br />
Altså, at sprogbruget er alt for indforstået<br />
til, at nye medlemmer vil kunne have<br />
glæde af det.<br />
Jeg kan kun give dette medlem ret.<br />
Jeg har selv problemer med nogle af artiklerne.<br />
Vi har fra DIFØT (såvel øst som<br />
vest) taget dette til efterretning, men må<br />
også henlede opmærksomheden på, at<br />
indholdet i høj grad afspejler medlemmernes<br />
interesser og niveau. Dette forhold<br />
ændrer dog ikke på, at vi alle bør<br />
være opmærksomme på forståelsesgraden<br />
i de artikler vi ønsker bragt, og at vi<br />
ikke gerne skal skræmme flere væk end<br />
nødigt. Vi skal gerne holde på de debattører<br />
vi har og samtidig kunne finde<br />
interesse hos nye seriøse læsere.<br />
Et spinkelt grundlag ja, men måske alligevel<br />
retningsgivende?<br />
Steen Andersen<br />
30<br />
Konsulentdatabase<br />
Vi forsøger i DIFØT Århus at skabe<br />
en konsulentdatabase, hvor interesserede<br />
vil kunne hente konsulentassistance<br />
til deres projekter.<br />
Interesserede brugere/konsulenter<br />
kan rekvirere materiale hos:<br />
Steen Andersen<br />
Vrøndingvej 72, Vrønding<br />
8700 Horsens<br />
tel 75 67 41 00<br />
DIFØT Århus<br />
KOMMENDE MØDER<br />
FAGRE NYE VERDEN<br />
Fremtidens samfund<br />
TORSDAG DEN 8. OKTOBER. Situationen<br />
i dagens samfund er kaotisk. Folk i<br />
arbejde skal løbe stadig hurtigere og hurtigere,<br />
og samtidig har vi rekordhøj arbejdsløshed.<br />
Hvorfor virker tiltag mod<br />
arbejdsløsheden ikke? Hvorfor får vi stadig<br />
længere og længere ventelister på sygehusene?<br />
Hvorfor har vi rekordhøj<br />
selvmordsprocent? Årsagen er, at de<br />
problemer vi ser, er afledte af andre problemer.<br />
Så længe vi ikke løser disse højereliggende<br />
problemer, vil indsats mod<br />
de underordnede problemer kun være<br />
symptombehandling. Nogle af disse<br />
overordnede problemer vil blive belyst,<br />
og dette vil i samme proces også anskueliggøre<br />
egnede løsningsmodeller.<br />
I »de gode, gamle dage« holdt man<br />
folk i uvidenhed, hvorfor de var ude af<br />
stand til at opponere imod de forhold,<br />
man bød dem. I dag kan man ikke længere<br />
holde folk i uvidenhed, men man<br />
kan gøre samfundsstrukturen så indviklet,<br />
at man bevarer afstanden ned til befolkningen,<br />
så den stadigvæk ikke kan<br />
gøre kvalificeret indsigelse. Dette foredrag<br />
skulle hjælpe med til at løfte sløret<br />
for forholdene, så man kan forholde sig<br />
mere målrettet til problemerne.<br />
Fremtidens teknik<br />
TORSDAG DEN 26. NOVEMBER. Dette<br />
område er DIFØT’s hovedområde. Jor-
dens naturlige ressourcer af olie, kul og<br />
gas er hastigt ved at være brugt op. Hvad<br />
skal erstatte disse fossile brændstoffer?<br />
Vin<strong>dk</strong>raft og solceller alene gør det ikke.<br />
Og hvad med miljøet? Hvordan skal vi få<br />
ryddet op i alle de miljøsynder, vi hidtil<br />
har begået? Dette er problemer, hvis løsninger<br />
presser sig på. Emner der blandt<br />
andre vil blive taget op er fri energi,<br />
jordstråler, miljøvenlige gødningserstatninger,<br />
UFO’er og æterteknologi. Foredraget<br />
vil blive fulgt op af praktiske demonstrationer<br />
og der vil blive vist en video<br />
af en schweizisk frienergimaskine.<br />
∞<br />
Møderne afholdes på:<br />
Hovedbiblioteket, Møllegade 1<br />
8000 Århus C<br />
Mødetid kl. 19.30.<br />
Datomedlemskab 30 kr.<br />
Alle foredragene under overskriften Fagre<br />
nye verden holdes af DIFØT Århus’ formand,<br />
Ib Bang, der har en baggrund inden<br />
for elektronik og kybernetisk ledelse<br />
og er forfatter til bogen Samfundet til debat.<br />
Ib Bang kommer derfor med et kvalificeret<br />
bud på en mulig samfundsudvikling.<br />
SA<br />
Prøvenumre<br />
Prøvenummeret indeholder et udpluk af<br />
tidligere artikler, der har været optaget i<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong>. Artiklerne er venligst udvalgt<br />
af Ib Bang ud fra kvalificeret skøn mht.<br />
længde og emne. Prøvenummeret er<br />
gratis og på 20 sider. I forbindelse med afholdelse<br />
af arrangementer kan der hos Ib<br />
Bang (adresse side 2) rekvireres et antal<br />
til almindelig uddeling. SA<br />
DIFØT København<br />
KOMMENDE MØDER<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Kroppens vitale kræfter<br />
TORSDAG DEN 15. OKTOBER præsenterer<br />
vi den amerikanske læge og forsker,<br />
Robert O. Becker, der er forfatter til<br />
bogen The Body Electric med undertitlen<br />
Electromagnetism and Light (1985). Becker<br />
er pionér inden for forskning i kroppens<br />
evne til at regenerere sig selv efter skadepåvirkninger<br />
og sammenhængen mellem<br />
elektromagnetisme og kroppens vitale<br />
kræfter. Han er opfinder af forskellige<br />
apparater, herunder Brain Tuner og et<br />
apparat til rensning af blodet for sygdomsfremkaldende<br />
vira. Se også diføt<br />
⋅ <strong>nyt</strong> 49, s. 35.<br />
Foreningens formand, Anders Heerfordt,<br />
vil introducere os for RB og hans<br />
apparater. Herefter vil der blive afspillet<br />
et lydbånd, hvor RB fortæller om sin<br />
forskning. Aftenen slutter med kommentarer<br />
og spørgsmål.<br />
Biokrystallisation – kvalitet i billeder?<br />
TIRSDAG DEN 24. NOVEMBER har vi<br />
besøg af Jens-Otto Andersen fra Institut<br />
for Jordbrugsvidenskab på Landbohøjskolen<br />
i København. Jens-Otto Andersen vil<br />
fortælle om et spændende forskningsprojekt,<br />
hvor man ved hjælp af avanceret<br />
billedanalyse er i stand til at fortolke<br />
planters krystallisationsmønstre. Formålet<br />
er at finde en mere »holistisk«<br />
måde end den kemisk/analytiske til at<br />
vurdere kvaliteten af økologiske afgrøder<br />
på. Bemærk den ændrede mødedato.<br />
31
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 53.2<br />
Effektive mikroorganismer<br />
TIRSDAG DEN 16. FEBRUAR 1999 har<br />
Erik Nielsen indvilget i at tage tråden op<br />
fra sit tidligere foredrag, Belivende landbrug,<br />
som han holdt i foråret 1996. EN arbejder<br />
nu udelukkende med de såkaldte<br />
Effektive mikroorganismer, udviklet af den<br />
japanske hortonom-professor Teruo<br />
Higa. Organismerne har en lang række<br />
anvendelser i forbindelse med bl.a. affaldsbehandling,forureningsbekæmpelse,<br />
jordforbedring og forebyggelse af<br />
sygdomme hos dyr og mennesker. På<br />
trods af produkternes sejrsgang over<br />
store dele af verdenen betragtes de stadig<br />
med dyb modvilje af de danske veterinær-<br />
og sundhedsmyndigheder. For<br />
en yderligere introduktion til emnet<br />
henvises til diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 45 og 47.<br />
∞<br />
Møderne i DIFØT København foregår i:<br />
Østerbrohuset, Århusgade 103<br />
2100 København Ø<br />
Vi starter kl. 19.30. Entré for medlemmer<br />
og gæster 30 kr. I pausen kan der købes<br />
the, kaffe eller andre forfriskninger i<br />
medborgerhusets udsalg.<br />
32<br />
Ældre numre<br />
Samtlige u<strong>dk</strong>omne numre af diføt<br />
⋅ <strong>nyt</strong> 1-53 kan købes for 25,- kr.<br />
pr. blad. Du kan bestille de ønskede<br />
numre ved at indbetale det aktuelle<br />
beløb på DIFØT’s girokonto (se<br />
side 2). Til porto og forsendelse tillægges<br />
15 kr. pr. bestilling. Angiv<br />
bestillingen på forsiden af girokortet.<br />
Mødekalender<br />
Torsdag 8. okt. 98 kl. 19.30:<br />
Møde i Århus<br />
Ib Bang: Fremtidens samfund<br />
Torsdag 15. okt. 98 kl. 19.30:<br />
Møde i København<br />
Robert O. Becker:<br />
Kroppens vitale kræfter<br />
Tirsdag 24. nov. 98 kl. 19.30:<br />
Møde i København<br />
Jens-Otto Andersen:<br />
Biokrystallisation<br />
Torsdag 26. nov. 98 kl. 19.30:<br />
Møde i Århus<br />
Ib Bang: Fremtidens teknik<br />
Tirsdag 16. feb. 99 kl. 19.30:<br />
Møde i København<br />
Erik Nielsen:<br />
Effektive mikroorganismer<br />
Tirsdag 16. marts 99 kl. 19.30:<br />
Møde i København<br />
Tirsdag 20. april 99 kl. 19.30:<br />
Møde i København<br />
Indstik<br />
Vedlagt dette nummer af bladet følger<br />
diføt ⋅ intern 23 med referaterne af generalforsamlingerne<br />
i de to afdelinger. Med<br />
næste nummer af bladet følger en ajourført<br />
medlemsliste. diføt ⋅ intern u<strong>dk</strong>ommer<br />
efter behov og udsendes kun til<br />
medlemmer af DIFØT.<br />
Næste nummer<br />
diføt ⋅ <strong>nyt</strong> 54 forventes udsendt i november<br />
måned 1998. Her vil der bl.a. blive<br />
fulgt op på den positive udvikling inden<br />
for kold fusion.<br />
-red