Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Dansk</strong> <strong>Tjekkisk</strong> <strong>Forening</strong> - <strong>Dialog</strong><br />
ninger dækket, hvordan vi ordnede<br />
denne lille formalitet (Jeg frygtede, at<br />
vi pludselig stod ude på gaden igen<br />
uden at vide noget om, hvor vi skulle<br />
henvende os)?<br />
Den storsmilende dommer sagde via<br />
tolken, at det kom vi netop til, men at<br />
jeg måtte forstå, at penge for tabt arbejdsfortjeneste<br />
osv. først kunne udbetales,<br />
når jeg havde fremsendt de<br />
relevante bilag.<br />
Jeg tog min taske, åbnede den og rakte<br />
tolken to ark papir, mens jeg fortalte<br />
hende, at dette var et enslydende<br />
dokument på hhv. dansk og engelsk<br />
fra min arbejdsplads (jeg havde fået<br />
personaleafdelingen til at stemple<br />
grundigt), der beskrev min løn regnet<br />
ud pr. dag; om det kunne bruges?<br />
Tolken gik mellem bænkerækkerne<br />
op mod dommeren, hvilket fik retsbetjentene<br />
til at springe op at stå, med<br />
dokumentet, der efter lidt palaver<br />
blev godkendt.<br />
Om jeg havde dokumentation for opholdet?<br />
Ja, om hotelregningen kunne<br />
bruges – vi havde forudset situationen<br />
og havde derfor betalt opholdet?<br />
Og hvad med en færgebillet? Endelig<br />
kan I også få en udskrift af et regneark,<br />
hvor udgifterne er opgjort? Eller<br />
vil I hellere have det i elektronisk<br />
form, så har det på pc’en? ”No<br />
further questions”, som de også siger<br />
i b-filmene!<br />
Tyve minutter efter at være trådt ned<br />
fra vidneskranken meddelte tolken, at<br />
retten nu havde opgjort min erstatning,<br />
men at vi lige skulle op på et<br />
andet kontor for at få stemplet et<br />
stykke papir, og vi forlod retslokalet<br />
med et sidste smil fra dommeren.<br />
De næste halvanden time<br />
Udenfor sagde tolken, at vi skulle op<br />
på anden sal, og vi går hen til vagten,<br />
hvor trappen er, men da jeg gjorde<br />
anstalter til at gå forrest op af den,<br />
stoppede hun mig, for det var forbudt<br />
at gå uledsaget rundt i bygningen, så<br />
vi skulle afvente en eskorterende retsbetjent.<br />
Det gjorde vi så, mens vi<br />
kunne iagttage de i vagten tilstedeværende<br />
af slagsen, der var travlt opta-<br />
get af at underholde hinanden med<br />
palaver. Jeg brugte ventetiden til at<br />
spørge tolken, om hun kendte Kafka?<br />
Jo, hun havde læst noget af ham, men<br />
ikke på tysk kun på tjekkisk. Et dræberblik<br />
fra Gitte forhindrede mig i at<br />
forfølge emnet, men nu kom vores<br />
barnepige heldigvis også og fulgte os<br />
op til et nydeligt kontor, hvor kontorets<br />
beboer gik i gang med at lave den<br />
fulde opgørelse over det beløb, vi var<br />
berettigede til. Hun må lige en tur ned<br />
i retten, for at hente nogle af de papirer,<br />
jeg afleverede.<br />
Tolken kiggede på mit regneark, hvor<br />
jeg havde opgjort kravet til CZK<br />
40.000,- og sagde lidt forsigtigt, at<br />
det beløb ville vi nok ikke få udbetalt.<br />
Nej, sagde jeg, men det er da helt i<br />
orden.<br />
Bl.a. var jeg nået frem til summen<br />
ved at bruge danske kilometertakster,<br />
for det tilfælde at vi skulle i gang<br />
med en forhandlingsrunde a la møde<br />
med færdselspolitiet – i virkeligheden<br />
blev vi lykkelige for hver eneste koruna,<br />
vi forlod bygningen med, men<br />
jeg havde tolken mistænkt for at tro,<br />
at vi kun var mødt frem for pengenes<br />
skyld. Da jeg senere fortalte hende,<br />
hvorfor vi mødte op, blev hun aldeles<br />
chokeret og sagde, at det var helt<br />
uhørt, og kun kunne skyldes, at betjentene<br />
i august fejlagtigt havde<br />
skrevet, at vi ubetinget ville vidne.<br />
Normalt, fortsatte hun, sendte man en<br />
høflig ”invitation” til udlændinge,<br />
man gerne ville have til at vidne, en<br />
”invitation”, man bare kunne afslå!<br />
Hurra!<br />
Kontorets indvåner kom tilbage<br />
skrev, stemplede og smilede og gav<br />
tolken nogle papirer.<br />
Vi skulle nu over i en anden retsbygning,<br />
hvor kassen lå, og så ville vi få<br />
vores tilgodehavende.<br />
Fint nok, det var blot lige før, at jeg<br />
ikke var blevet lukket ud af bygningen<br />
igen. Fordi jeg gerne ville have<br />
mine nøgler med mig. Fordi jeg atter<br />
skulle kvittere på det tjekkiske dokument,<br />
jeg havde signeret, da nøglerne<br />
blev indskrevet. Fordi, som retsbe-<br />
tjenten påpegede, der stod noget under<br />
autografen, hvad det var? Der står<br />
”Read, but not understood”, sagde jeg<br />
til tolken, jeg skriver da ikke under på<br />
noget, jeg ikke forstår.<br />
Jeg kunne godt tænke mig, at lukke<br />
mere end én retsbetjent ind til bamserne<br />
i Zoo !<br />
Nu har jeg en vis forståelse for, at det<br />
ikke skarpeste knive i skuffen, der<br />
står ved indgangen til en retsbygning,<br />
og jeg er betænkelig ved, at man udstyrer<br />
den type med våben, men da<br />
han fremturede med, at det ikke var<br />
tilladt i henhold til ”procedurerne”,<br />
blev jeg småmopset og min forståelse<br />
forsvandt som dug for solen, og jeg<br />
nåede vist også at sige noget mindre<br />
pænt til tolken, inden jeg spurgte,<br />
hvad hun så ville foreslå?<br />
Jeg blev på et par ledige linier bedt<br />
om at specificere de enkelte bestanddele<br />
i mit nøglebundt, så nu er retten i<br />
Chomutov i besiddelse af det formentligt<br />
eneste officielle stykke papir,<br />
hvorpå der på dansk med nydelig<br />
skrift står noget i retning af ”Dette er<br />
noget pjat, der ikke giver mening”<br />
underskrevet af mig.<br />
Således ude af kriminalretten krydsede<br />
vi gaden og entrede civilretsbygningen,<br />
hvor der var en vagt/<br />
reception, men ikke stram sikkerhedskontrol.<br />
Tolken bad mig nærmest<br />
bedende om at efterlade nøglebundtet<br />
her, og det gjorde jeg gerne. De her<br />
tjenestegørende retsbetjente havde<br />
ikke smileforbud, og sådan et smil<br />
skaber jo omgående en anden stemning.<br />
Ydermere var der ingen palaver,<br />
betjenten tog blot bundtet uden yder-<br />
10