Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Det er i dette tilfælde ikke til at sige, om det ville være nogen forskel, hvis der var applikeret<br />
en <strong>diagnose</strong> på drengen.<br />
Goffman bruger termen ”blandede kontakter”, når der er kontakt mellem stigmatiserede og<br />
normale. Den stigmatiserede kan reagere på flere måder på disse blandede kontakter – især<br />
når han er betegnet som miskrediteret, snarere end potentielt miskrediteret (Goffman, 1975:<br />
30), dvs. når det er synligt eller kendt af alle, at der er tale om stigmata. Den stigmatiserede<br />
kan krybe sammen eller også reagere med fjendtlighed, hvorved almindelige sociale kontakter<br />
kan løbe af sporet og skabe svære sociale situationer for alle involverede parter (Goffman,<br />
1975: 32). I dette tilfælde italesættes det således implicit, at situationen er løbet af sporet hos<br />
de voksne.<br />
Moderen fortæller om Ullas relation til andre børn <strong>uden</strong> handicap:<br />
men altså vi kan jo mærke, at jo ældre Ulla bliver, jo sværere bliver det for hende at komme<br />
ud og lege med de andre børn, for hun får sværere og sværere ved at følge med…og hun<br />
bliver jo selv mere og mere bevidst om at hun er lidt anderledes….det kan man godt mærke,<br />
der føler hun sig lidt <strong>uden</strong> for nogen gange. Hun kan ikke sætte ord på det, man kan godt<br />
mærke på hende, at jo, hun sidder der og vil egentlig gerne være med, men hun kan ikke rigtig<br />
få lov….også fordi de andre børn har svært ved at forstå, at hvorfor hun ikke kan svare dem,<br />
når de spørger hende om noget…..og hun har også i lang tid kunnet finde på at gå hen og<br />
tage legetøjet ud af hånden på dem, for hun kunne ikke fortælle dem, at hun gerne ville have<br />
det.….øm så hendes måde at gøre det på er bare at gå hen og tage det, og så bliver de andre<br />
jo sure….<br />
Her italesættes barnets subjektposition som et menneske, der er ved at blive bevidst om, at<br />
hun er anderledes end de andre, og at hun er ved at blive ekskluderet af børnegruppen.<br />
Relationelt italesættes der en ulighed i forhold til de andre børn, idet hun ikke kan tale.<br />
Goffman taler om stigmatiseredes ”moralske karriere”, som finder sted i forskellige mønstre.<br />
Han siger, at ”familiens ( ) evne til at danne ligesom en beskyttende kapsel kan et fra fødselen<br />
stigmatiseret barn skånes i sin opvækst ved hjælp af omsorgsfuld informationskontrol”<br />
(Goffman, 1975: 49). Dette får det indkapslede barn til at betragte sig selv som et fuldt<br />
normalt udrustet menneske med en normal identitet. Det bliver så der, hvor familiekredsen<br />
ikke mere kan beskytte barnet, at barnet selv oplever sin stigmatisering. I denne italesættelse<br />
er det forældrene, der tolker, at barnet oplever sig stigmatiseret, og at de kan ikke beskytte<br />
barnet imod dette.<br />
Dette understreges af næste udsagn fra faderen:<br />
68