Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Hvilken rolle spiller <strong>diagnose</strong>r i forhold til forståelsen af<br />
afvigelser i interaktionen med andre?<br />
Jeg vil i dette afsnit forsat beskæftige mig med første del af min problemstilling – hvor jeg i<br />
forrige afsnit beskæftige mig med <strong>diagnose</strong> og identitet, ligger vægten i dette afsnit på,<br />
hvorledes applikationen af en medicinsk <strong>diagnose</strong> spiller ind på familier med handicappede<br />
børns relationer til andre mennesker. Både identitet og relationer er væsentlige i forhold til<br />
konstruktionen af kategorien handicap.<br />
Mennesker med handicap er i en eller anden grad anderledes og skiller sig ud fra mængden.<br />
<strong>Handicappet</strong> kan være synligt eller usynligt, og den handicappedes adfærd kan vække mere<br />
eller mindre opmærksomhed og utryghed hos omgivelserne.<br />
Jeg har i indledningen beskrevet den usikkerhed, som kan opstå i interaktionen med<br />
handicappede og nævnt en pjece, som Center for Ligebehandling har udgivet om ”det gode<br />
møde” med handicappede. Pjecen gennemgår normativt oplysende, hvordan man helt konkret<br />
skal forholde sig til mennesker med forskellige typer af handicap. Dette tiltag kan ses som et<br />
dansk alternativ til den amerikanske antidiskriminationslovgivning, som jeg omtalte i kapitel<br />
tre, hvor der er tale om retsliggørelse af opførsel over for og behandling af handicappede.<br />
Metoden med normativ oplysning lægger mere op til ”den gode vilje” i livsverdenen over for<br />
handicappede.<br />
Jeg har beskrevet, hvilke diskurser der er til rådighed at trække på i diskursordenen. Det er<br />
imidlertid ikke diskurser, der er umiddelbart til rådighed i livsverdenens vidensforråd. Der er i<br />
det lys ikke så meget at sige til, at det at få et handicappet og udviklingshæmmet barn er en<br />
stor udfordring – i sig selv – men også for relationerne til omgivelserne: familie, venner og<br />
bekendte. Relationerne bliver sat på prøve og udfordret, og det er det, jeg vil undersøge i dette<br />
afsnit.<br />
Jeg vil i det følgende se efter, hvorledes det, at der er applikeret en medicinsk <strong>diagnose</strong>n på<br />
barnet, spiller ind i forhold til relationerne til disse andre. Er tilstedeværelsen af en <strong>diagnose</strong><br />
med til at mindske stigmatiseringen i forhold til handicappet? Er den forklaring, at <strong>diagnose</strong>n<br />
kan give, med til at mindske stigmatiseringen, eller er der andre forhold, der gør sig<br />
gældende? Ændrer relationerne sig over tid?<br />
58