Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
Handicappet uden diagnose - Elisabeth Kampmann
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
jeg tror hun er meget velfungerende af et xx syndrom barn at være.<br />
Og italesætter i common sense:<br />
Og så mødes de og leger, så hun får noget nogen sociale relationer. Det er jo et af<br />
problemerne også med xx syndrom børn<br />
Også her trækkes der på denne viden om syndromet som common sense viden.<br />
Det ses her, at <strong>diagnose</strong>r, hvor der er tale om symptomer, der kan aflæses i adfærden, kan<br />
anvendes til at klassificere børnene ind i en bestemt identitetsopfattelse. Dette kan let blive til<br />
en stempling – ifølge <strong>diagnose</strong>n er der nogle bestemte adfærdssymptomer – dette bliver læst<br />
ind i barnet og bekræfter dermed <strong>diagnose</strong>n. Der er en risiko for at barnet bliver socialiseret<br />
ind i en afvigerrolle. Når der som her trækkes på denne viden som common sense, kan der<br />
være en tendens til at opfatte barnet mere stereotypt, og ikke se barnet som et unikt individ.<br />
Dilemmaet<br />
Hos de familier, hvor barnet ikke kan få applikeret en <strong>diagnose</strong>, kan der opstå et dilemma,<br />
som italesættes som værende mellem at få noget at vide om barnets fremtidsudsigter – overfor<br />
at acceptere barnet som det er.<br />
Der italesættes således et dilemma i forhold til at få en <strong>diagnose</strong> eller ej hos moderen til Ulrik:<br />
de tager scanninger og blodprøver og de fotograferer og hold da op, hvad vores unger ikke<br />
har været igennem, ikke. Og så kan man jo sige, at det er lidt skræmmende, men læger har det<br />
sådan, de siger jo ikke…at de ikke kan finde det….de bliver ved og bliver ved og bliver ved<br />
indtil forældrene siger nul, nu slutter festen, ikke. Nu er han/hun som hun er, og så er det det,<br />
ikke,<br />
Her er flere tilfælde af overwording i omtalen af, hvor meget de undersøger på hospitalet.<br />
Både eksemplerne på undersøgelser og i gentagelsen af ”bliver ved”. Det kan tolkes som en<br />
ideologisk optagethed af dette fænomen som noget overdrevet i den sociale praksis. Der er<br />
flere italesættelser med overwording i forhold til sygehusets undersøgelser i interviewet.<br />
Der trækkes på en common sense klassifikation i omtalen af, at læger ikke fortæller, at de<br />
ikke kan finde ud af årsagen til sygdomme, som tager informanten for givet, at dette fænomen<br />
er naturgivent. Dette kontrasteres med et udsagn – sagt med forældrenes stemme: ”nu er<br />
han/hun som hun er”, et statement af kategorisk modalitet og om at acceptere barnet, som det<br />
er.<br />
På spørgsmålet om, hvorvidt det er dem selv, der har sat en stopper for undersøgelserne og<br />
bestræbelserne på at finde en <strong>diagnose</strong>, svarer hun:<br />
52