Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Anette Møller Andersen<br />
<strong>Rengøringsmidler</strong><br />
og kemikalier,<br />
der er farlige for<br />
sundhed, miljø<br />
og sikkerhed<br />
The Leonardo da Vinci project REDUCE
www.reduce.no 2
Indledning<br />
Alle har vi dagligt med en eller anden form for rengøringsmiddel at gøre. Det kan<br />
være den almindelige håndsæbe, vaskepulver, opvaskemiddel eller den shampo, vi<br />
bruger i badet. Alle har de det formål at fjerne snavs og herunder ikke mindst fedt.<br />
Men der findes også en række andre rengøringsmidler, som f.eks. har til formål at<br />
fjerne kalkbelægninger, oliepletter eller forskellige former for lak. De er uundværlige i<br />
vores hverdag, vil de fleste nok mene, men i og med at udvalget af disse midler er så<br />
omfangsrigt og forbruget så stort, er det vigtigt, at vi anvender de forskellige<br />
kemikalier, som det jo rent faktisk er, med omhu. For nogle grupper af disse<br />
rengøringsmidler gælder det, at de er meget sundhedsskadelige, mens der for andre<br />
er en mindre risiko for, at enten miljøet eller ens egen helbredstilstand tager skade.<br />
Man har kendt til sæbelignende stoffer helt tilbage til 2800 f.Kr. Gennem tiderne har<br />
stoffer, der mere eller mindre ligner de sæbestoffer, vi kender i dag, været brugt til<br />
personlig hygiejne og tøjvask. Alle sæbestofferne havde ét til fælles: De var alle<br />
fremstillet af fedtstoffer eller olie. De sæber, vi bruger i dag, er også fremstillet ud fra<br />
fedtstoffer, men selve fremstillingsmetoden er noget forskellige fra de, der anvendtes<br />
i fortiden. F.eks. var nogle af de ”gamle” sæber en blanding af smeltet dyrefedt og<br />
aske, hvor nutidens sæber bliver fremstillet under kontrollerede reaktioner mellem<br />
fedtstoffer og alkaliske salte (f.eks. caustisk soda, NaOH).<br />
Hvis vi ser på de forskellige rengøringsmidler, vores husholdning rummer, viser det<br />
sig, at vi faktisk har et helt lille lager af kemikalier gemt i vort rengøringsskab.<br />
Nogle af produkterne kunne være:<br />
• Krops- og hårshampo<br />
• Vaskepulver<br />
• Opvaskemiddel<br />
• Husholdningsrengøringsmidler<br />
Den sidste kategori indeholder mange forskellige slags kemikalier. Tænk på alle de<br />
forskellige rengøringsmidler, der findes til rengøring af helt specifikke emner/overflader:<br />
• Glaspudsemiddel<br />
• Skurepulver<br />
• Ovnrens<br />
• Toiletrens<br />
• Afløbsrens<br />
• Pletfjerner<br />
• Tæpperens osv.<br />
Nogle af de nævnte rengøringsmidler er sæber, mens andre er opløsningsmidler<br />
(organiske eller uorganiske) eller syrer/baser .<br />
I det følgende vil vi se på, hvorfor og hvor de forkellige midler virker, hvilket henleder<br />
på de sundheds- og miljømæssige følger, der er ved brugen af rengøringsmidler.<br />
www.reduce.no 3
2. Hvad er sæbe?<br />
Når man gør noget rent, er det fordi, man vil fjerne noget fra det, som man rengør.<br />
Det kan være alt fra f.eks. jord til en plet fra en spritpen eller en fedtplet. Det, det<br />
gælder om, er, at identificere snavset og derefter finde et stof, der kan opløse lige<br />
netop den slags snavs, man har med at gøre - uden at ødelægge eksempelvis det<br />
tøj, man vil have rent.<br />
Med hensyn til det føromtalte jordsnavs skulle det være muligt at fortynde sig ud af<br />
problemet med at få det fjernet fra et stykke tøj. Dvs., at man ved at lægge tøjet i<br />
rigelig mængde vand og måske bearbejde det mekanisk ved f.eks. at gnubbe på det,<br />
kan få de fleste jordpartikler frigjort fra tøjet.<br />
En plet, der stammer fra berøring med en tusch på spritbasis derimod, kan ikke<br />
opløses af rent vand. Da farvepigmenterne i tuschen er opløselige i sprit (tuschen er<br />
våd, når man tegner), er det også sprit, man skal anvende, for at få den tørre plet<br />
opløst igen.<br />
Tager vi det sidste eksempel; en plet fra et fedtholdigt materiale, hjælper hverken<br />
rent vand eller husholdningssprit. Vi skal, som i de to ovennævnte eksempler, finde<br />
noget, der kan opløse pletten - her altså et stof, der kan opløse fedt. Det er netop<br />
denne egenskab, vi finder i diverse sæber.<br />
For at forstå hvordan sæbe virker i forhold til at opløse fedtpletter, er det nødvendigt<br />
at vide, hvordan både vand, fedt og sæbe er opbygget. På figur 1-3 er vist, hvordan<br />
molekyler af de tre slags stoffer er opbygget. C angiver et kulstof-atom , H et<br />
hydrogen-atom og O et oxygen-atom. Stregerne mellem de forskellige atomer<br />
angiver bindinger mellem disse. De slags bindinger, der findes i de tre slags<br />
molekyler er: C-C, C-H, O-H og C=O.<br />
Hvert enkelt atom har en egenskab til at tiltrække de negative partikler, der hedder<br />
elektroner. Jo større evne et atom har til at tiltrække elektroner, jo større<br />
elektronegativitet, siger man, at atomet har.<br />
De nævnte atomers elektronegativitet er: C: 2,5<br />
H: 2,1<br />
O: 3,5<br />
δ-<br />
O<br />
/ \<br />
H H<br />
δ+<br />
Fig. 1.<br />
www.reduce.no 4
Ser vi på vandmolekylet, kan vi se, at det må være mere elektronegativt oppe ved<br />
O’et end nede ved H’erne. Vandmolekylet har altså to poler; én der er mere negativ<br />
(δ-) end den anden (δ+). Forskellen i elektronegativitet i den polære binding er 1,4,<br />
og man siger, at vand er et polært stof.<br />
Ved iagttagelse af fedtstoffet (fig. 2), ses det, at der i midten af molekylet er nogle<br />
polære bindinger (C=O), men da de tre lange kæder med C-C og C-H bindinger<br />
udgør molekylets yderste dele, er de bestemmende for molekylets polaritet, hvilket<br />
gør, at fedtstoffer pga. den lille forskel i elektronegativitet i de lange kæder (på 0 og<br />
0,4) er upolære. Eller sagt på en anden måde; fedtstoffer har ikke, som det sås ved<br />
vand, en ende, der er mere negativ end den anden.<br />
H O<br />
⎟ ⎟⎟<br />
O H-C-O-C-CH2-CH2-…….-CH2-CH3<br />
⎟⎟ ⎟<br />
CH3-CH2-……..-CH2-CH2-C-O-C-H ⎟<br />
H-C-O-C-CH2-CH2-……..-CH2-CH3<br />
⎟ ⎟⎟<br />
H O<br />
Fig. 2.<br />
Når man vil finde ud af, om et stof kan opløses i et andet, skal man se på de polære<br />
stoffer som små magneter, der har lettest ved at opløses i et middel, der også består<br />
af små magneter; altså kan polære stoffer opløses i polære opløsningsmidler. De<br />
upolære stoffer derimod har svært ved at blive opløst i et sådant stof, da de ikke har<br />
en hhv. positiv og negativ ende, der kan tiltrækkes af det polære opløsningsmiddel..<br />
Det vil altså sige, at fedtstoffer , der er upolære, ikke kan opløses i rent vand, som er<br />
polært. For at kunne fjerne fedt ved at vaske det emne, som fedtet sidder på, med<br />
vand, skal der altså tilsættes et stof, der kan opløse fedtet. Og det er lige netop det,<br />
som sæbe gør.<br />
Sæbe, som går ind under den gruppe af stoffer, som hedder emulgatorer, er en lang<br />
kæde af C-atomer (meget lig de kæder, der sidder på fedtstoffet). Faktisk er sæben,<br />
som ses på fig. 3, et natriumsalt af en fedtsyre.<br />
Den lange del af stoffet, som består af C-C og C-H bindinger er upolær, mens<br />
COO-Na-enden er polær. Det skyldes, at sæben ved opløsning i vand går på ionform,<br />
d.v.s., at den splittes op i Na + -ionen og en ion af hele den upolære del, hvorpå<br />
der sidder COO - . På denne måde får sæben en upolær og en polær ende (COO —<br />
enden).<br />
Den polære ende kaldes også vandelskende eller hydrofil, fordi polære stoffer som<br />
nævnt opløses i polære opløsningsmidler som f.eks. vand. Den upolære ende kaldes<br />
fedtelskende eller lipofil, fordi upolære stoffer opløses i upolære opløsningsmidler<br />
som f.eks. fedt. Hydro kommer fra det græske ord for vand, fil betyder elskende og<br />
www.reduce.no 5
lipo henviser til fedtstoffer, der som stofgruppe hedder lipider. Er et stof lipofilt, er det<br />
samtidigt hydrofobt, d.v.s. vand-hadende eller -skyende.<br />
CH3-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-CH2-COO - Na +<br />
Fig. 3.<br />
Har man et stykke tøj med en fedtplet på, kan det altså ikke lade sig gøre at fjerne<br />
denne med rent vand. Men tilsættes derimod sæbe, vil den kunne opløse fedtet ved<br />
at binde sig til fedtet med den lipofile ende, mens den hydrofile ende gør at<br />
sæbeionen med fedtpartikler opløses i vandet.<br />
3. Vaskemidler<br />
3.1. Vaskeaktive stoffer<br />
Beskriv med dine egne ord, hvad et polært stof er.<br />
Den slags sæbe, der er omtalt i forgående afsnit, betegnes fedtsyresæbe. Et<br />
vaskemiddel kan indeholde andre slags vaskeaktive stoffer, der er opbygget<br />
anderledes, men som stadig har samme formål; nemlig at opløse fedt. Det er hele<br />
denne gruppe af stoffer, der kaldes tensider.<br />
Fedtsyresæben på fig. 3 i forrige afsnit hører under gruppen af anioniske tensider, da<br />
en anion netop er en negativ ion. I de fleste vaske- og rengøringsmidler er det<br />
anioniske og nonioniske tensider, der benyttes. Nonionisk betyder ikke på ion-form,<br />
dvs., at der i stedet for en negativ ladet ende på tensidet sidder en polær gruppe.<br />
Miljømæssigt set er det bedst at anvende fedtsyresæber, da de er naturlige<br />
sæbestoffer, mens de andre tensider er syntetiske (kunstigt fremstillet). Fordelen ved<br />
de naturlige sæbestoffer er, at de er let nedbrydelige, både når der er ilt til stede<br />
(aerobe forhold) og når der ikke er (anaerobe forhold). En del af de syntetiske<br />
tensider kan godt nedbrydes under aerobe forhold i et rensningsanlæg, men ikke alle<br />
nedbrydes under iltfrie forhold. Grunden til, at det er vigtigt at få nedbrudt tensiderne,<br />
er, at deres evne til at opløse fedt og desuden også proteiner, som også er upolære,<br />
gør dem skadelige over for vandlevende organismer.<br />
Kommer der med det rensede spildevand fra et rensningsanlæg tensider med ud i<br />
åer og vandløb, kan de opløse cellerne i de alger og fisk, der kommer i berøring med<br />
dem.<br />
I rensningsanlægget bliver forskellige stoffer nedbrudt vha. bakterier, og det skal<br />
helst ende med, at stofferne er nedbrudt til kuldioxid (CO2) og vand (H2O) under<br />
aerobe forhold og methan (CH4) ved anaerobe forhold. Da tensiderne binder sig til<br />
fedtsoffer og andre organiske stoffer, kommer de let til at befinde sig i “bundfaldet” i<br />
www.reduce.no 6
ensningsanlægget, hvor der ikke er ilt til stede, hvorfor det bliver vanskeligt at få<br />
nedbrudt de syntetiske tensider, der ikke lader sig nedbryde under anaerobe forhold.<br />
Der findes også en gruppe af tensider, der kaldes kationiske (positivt ladet), som ofte<br />
er dem, der findes i skyllemidler, da de er blødgørende. Deres nedbrydelighed ligner<br />
de andre syntetiske tensiders.<br />
3.2. Kalkbindere<br />
En anden stofgruppe, der også findes i vaskemidler, er kalkbindere. Deres formål er,<br />
som navnet siger, at binde den kalk, der i vaskevandet. Kalkindholdet i vand varierer<br />
fra sted til sted, og når der tales om vands hårdhed, er det et mål for hvor meget kalk,<br />
der er i vandet (både kalk (CaCO3) og magnesiumcarbonat (MgCO3) - jo større<br />
hårdhed, jo større kalkindhold. Man taler om blødt og hårdt vand. Grunden til, at<br />
kalken skal bindes, er, at rengøringsmidler virker bedst, når vandet er blødt.<br />
Kalkbindere består af enten fosfater, zeolit eller EDTA. Zeolit er et fællesnavn for en<br />
række mineraler og EDTA står for EthylenDiaminTetraEddikesyre (A står for Acetat,<br />
som er syreresten af eddikesyre). .<br />
Fosfat, som er et gødningsstof, kan på en del større renseanlæg fjernes, før<br />
spildevandet ledes ud derfra. Men er dette ikke tilfældet, kan det vandmiljø, som<br />
spildevandet ledes til, blive overgødet (kaldes eutrofiering). Dette er et problem, da<br />
væksten af vandlevende planter som f.eks. alger vil øges. En øget algevækst<br />
medfører normalt iltsvind i vandmiljøet, da der, når disse alger dør og synker til<br />
bunds, forbruges meget ilt af de bakterier, der nedbryder dem. Denne mangel på ilt i<br />
vandet vil føre til, at fiskene enten dør eller må flygte fra miljøet.<br />
EDTA er også skadelig for miljøet, da det kan binde de tungmetaller, der ellers er<br />
bundet i bundfaldet i rensningsanlægget. Derved frigøres tungmetallerne og findes så<br />
på en vandopløselig form i de vandløb, hvor det rensede spildevand ledes ud.<br />
Som det ses, er der flere ulemper ved at bruge kalkbindere, især hvis vandet har en<br />
høj hårdhedsgrad, for så anvendes mere vaskepulver end der er nødvendigt til at<br />
gøre tøjet rent. Dette overforbrug - bare for at få kalken bundet - forstørrer så de<br />
nævnte ulemper under vaskeaktive stoffer. Det optimale ville være, at de to<br />
ingredienser kunne doseres separat, så der kun anvendes den nødvendige mængde.<br />
3.3. Andre indholdsstoffer<br />
www.reduce.no 7
Ud over de vaskeaktive stoffer og kalkbindere indeholder vaskemidler også andre<br />
stofgrupper, der hver har deres funktion. Men ud over den funktion har de fleste af<br />
dem også den egenskab, at de i større eller mindre grad irriterer huden, når den<br />
kommer i kontakt med dem.<br />
Da de vaskeaktive stoffer kan opløses i både fedt og vand, kan de trænge gennem<br />
huden og medføre irritationseksem. De enzymer, der er tilsat rengøringsmidler for at<br />
fjerne proteiner, kan ligesom kalkbindere også give eksem. Desuden indeholder de<br />
fleste vaskemidler også konserveringsmidler, bakteriedræbende midler, parfumer og<br />
farvestoffer, der både kan forårsage eksem og allergi. Herudover kan de indeholde<br />
blegemidler og/eller optisk hvidt.<br />
Som blegemiddel anvendes enten perborat eller hypochlorit.<br />
Perboraten virker ved, at den frigiver brintperoxid (brintoverilte) ved temperaturer<br />
omkring 60 – 70°C. Ved temperaturer under 60°C er det derfor nødvendigt med en<br />
aktivator, som oftest er fosfat-holdig. Enzymer kan også benyttes eller suppleres som<br />
blegemiddel. Perborat er både ødelæggende for fordøjelses- og nervesystemet ved<br />
indtagelse.<br />
Hypochlorit er også farlig for organismen. Stoffets bitre lugt er i vaskemidlerne skjult<br />
af duftstoffer, så en mulig advarsel om stoffets tilstedeværelse er ødelagt. En vigtig<br />
ting, man skal huske om hypochlorit-holdige stoffer er, at de ikke må blandes med<br />
syre- eller ammoniak-holdige stoffer. En sådan sammenblanding vil udvikle hhv.<br />
chlorgas eller chloramingas; gasser der er meget farlige ved indånding.<br />
Optisk hvidt er ikke et blegemiddel. Stoffet har den evne, at det kan omdanne<br />
lysbølger, som ikke kan ses af mennesker (UV-stråler) til synligt blåt lys, som<br />
reflekteres fra tøj, der er behandlet med optisk hvidt, og som derved virker lysere<br />
(hvidere).<br />
Det er defor meget vigtigt i disse tider med koncentrerede og kompakte vaskemidler,<br />
at man ikke kommer til at overdosere og bruge samme mængde, som hvis midlet<br />
ikke var koncentreret. For som det kan ses, går brugen af vaskemidler både ud over<br />
miljøet og ens egen helbredstilstand - sidstnævnte især hvis man ofte er i berøring<br />
med disse.<br />
Er man tit i kontakt med rengøringsmidler, bør man nok beskytte sine hænder med<br />
gummihandsker. Dette kan imidlertid også give hudproblemer, idet den mængde<br />
vand, der kommer gennem huden, når vi perspirerer, vil give fugt inde i handsken.<br />
Problemet kan afhjælpes langt hen ad vejen ved at anvende en tynd<br />
bomuldshandske under gummihandsken, som kan suge en del af fugten til sig.<br />
Hvis man er opmærksom på ikke at overdosere, er det naturligvis en fordel at<br />
anvende de kompakte og koncentrerede rengøringsmidler, da man for det første<br />
reducerer mængden af tom emballage til affald og for det andet er fri for at købe<br />
store mængder hjem af noget, som består af en del vand og andre fyldstoffer.<br />
Hvorfor er det ikke godt at lede sæbestoffer ud i naturen?<br />
www.reduce.no 8
Hvorfor er det ikke godt at lede fosfat ud i naturen?<br />
www.reduce.no 9
4. Organiske opløsningsmidler<br />
Organiske opløsningsmidler er som alle andre organiske stoffer opbygget af<br />
kulstofkæder. De benyttes som et middel til at opløse, når det, der skal opløses, ikke<br />
kan opløses af vand; dvs. ved snavs eller pletter, der er opbygget af upolære stoffer<br />
så som f.eks. voks, fedt- og plaststoffer. De fleste opganiske opløsningsmidler er<br />
letfordampelige, dvs. at man, når man arbejder med disse stoffer, let risikerer at blive<br />
udsat for kontakt med dem uden at ”mærke” det. De flygtige dampe optages via<br />
luftvejene af lungerne men også gennem huden, uden egentlig fysisk kontakt med<br />
midlerne på væskeform.<br />
Symptomerne ved påvirkning af organiske opløsningsmidler er de samme som ved<br />
indtagelse af alkohol. Alkohol – eller ethanol – er også et organisk opløsningsmiddel,<br />
som vi husholdningen kender som husholdningssprit. Længere tids påvirkning af<br />
midlerne giver bl.a. kronisk hovedpine og hukommelsestab – det der også kaldes<br />
”malersyndrom”, hvilket henviser til, at denne lidelse oftest rammer malere. I dag er<br />
mange malinger vandbaserede, men der anvendes dog stadig malinger og lakker,<br />
der er baseret på organiske opløsningsmidler.<br />
Grunden til, at organiske opløsningsmidler kan optages gennem huden, er, at de<br />
opløser det fedtlag, der ellers beskytter vores krop mod ydre påvirkninger. Når<br />
stofferne er optaget i kroppen via hud eller lunger og dermed er ovre i blodet,<br />
påvirker de bl.a. nervecellerne, hvilket medfører de føromtalte lidelser. Ved jævnlig<br />
kontakt med organiske opløsningsmidler vil huden desuden blive tør og revnet,<br />
hvorved der kan opstå risiko for eksem.<br />
Da de organiske opløsningsmidler er flygtige, findes der grænseværdier for f.eks.<br />
hvor mange mg (milligram) stof, der maximalt må være i én m 3 luft i det lokale, hvori<br />
arbejdet med stoffet foregår. En anden enhed, der anvendes for en sådan<br />
grænseværdi, er ppm. Forkortelsen står for parts per million, dvs antal ml (milliliter)<br />
stof, der maximalt må være pr. million ml luft (1 m 3 ).<br />
Som eksempel kan nævnes acetones grænseværdi. Acetone anvendes i<br />
husholdningen som neglelakfjerner (opløser en lak, der er upolær – dvs. den kan ikke<br />
opløses af vand). Grænseværdien er 250 ppm, så der skal spildes 3,5 liter i et lille<br />
badeværelse på 14 m 3 , før grænseværdien er nået, så risikoen for at blive forgiftet<br />
ved besøg på et badeværelse, hvor neglelakfjerneren har været i brug, er ikke særlig<br />
stor.<br />
Desuden har acetone den ”gode” egenskab, at den har en meget karakteristisk lugt,<br />
så man via den bliver advaret om stoffets tilstedeværelse.<br />
Andre opløsningsmidler har ikke denne tydelige indikator, så hvis de samtidig også<br />
har en lavere GV (grænseværdi) end acetone, kan man blive udsat for påvirkning,<br />
uden man lægger mærke til det. Eksempelvis har opløsningsmidlet chloroform<br />
(trichlormethan) en GV på 2 ppm. Den har en sødlig men ikke nær så kraftig lugt<br />
som acetone. (Er førhen blevet benyttet som bedøvelsesmiddel!!).<br />
Af andre organiske opløsningsmidler kan nævnes:<br />
www.reduce.no 10
Methanol, ethanol, isopropanol, toluen og xylen.<br />
De to sidstnævnte stoffer er aromatiske forbindelser, hvilket betyder at de indeholder<br />
en benzenring. Begge er de sundhedsskadelige og kan optages direkte gennem<br />
huden.<br />
En gruppe af organiske opløsningsmidler, der er særligt skadelige, er de chlorerede<br />
opløsningsmidler. For det første er mange af dem ozonnedbrydende og nogle:<br />
Chlorethen (methylenchlorid), trichlorethen (Tri) og tetrachlorethen, er<br />
kræftfremkaldende. Desuden er de chlorerede organiske opløsningsmidler giftige for<br />
vandlevende organismer.<br />
De nævnte opløsningsmidler ser sådan ud:<br />
Acetone: (Propanon, hører under stofgruppen Keton)<br />
O<br />
⎥⎥<br />
CH3 ⎯ C ⎯ CH3<br />
Trichlormethan: (Chloroform)<br />
Cl<br />
⎥<br />
Cl ⎯ C ⎯ Cl<br />
⎥<br />
H<br />
Chlorethen: Trichlorethen:<br />
H Cl H Cl<br />
\ / \ /<br />
C = C C = C<br />
/ \ / \<br />
H H H H<br />
Tetrachlorethen:<br />
Cl Cl<br />
\ /<br />
C = C<br />
/ \<br />
Cl Cl<br />
Methanol: Ethanol: Isopropanol (2-propanol):<br />
H H H H OH H<br />
⎥ ⎟ ⎟ ⎟ ⎟ ⎟<br />
H ⎯ C ⎯ OH H ⎯ C ⎯ C ⎯ OH H ⎯ C ⎯ C ⎯ C ⎯ H<br />
⎟ ⎥ ⎟ ⎥ ⎥ ⎥<br />
H H H H H H<br />
Toluen: Xylen:<br />
CH3 CH3<br />
⎟ ⎟<br />
HC ⎯ CH HC ⎯ CH<br />
/ \ / \<br />
HC CH HC CH<br />
\ / \ /<br />
HC ⎯ CH HC ⎯ CH⎯CH3<br />
www.reduce.no 11
5. Andre rengøringsmidler<br />
Af andre rengøringsmidler i hjemmet kan nævnes: Glaspudsemiddel, skurepulver,<br />
toiletrens, pletfjerner, salmiakspiritus, blegemiddel og afkalkningsmiddel.<br />
De steder, hvor der skal fjernes kalk, anvendes midler indeholdende syre. Det kan<br />
være den middelstærke syre fosforsyre (afløb, WC), eller de svage syrer citronsyre<br />
og eddikesyre (flise- eller metalafkalkning).<br />
Kalkaflejringer kan også klares med skurepulver, hvor det er kridtindholdet, der<br />
mekanisk skurer kalken væk – og man er fri for en ætsende syre.<br />
Men andre gange, når snavs skal fjernes, anvendes midler indeholdende base.<br />
Eksempler på baser: Natriumhydroxid (NaOH), stærk, eller ammoniak (NH3), svag.<br />
Ammoniak er en bestanddel i glaspudsemidler. Mens ammoniak opløser genstridigt<br />
snavs på ruden og tensider opløser fedtpletter, sørger den tilstedeværende ethanol<br />
for, at der ikke efterlades striber på ruden, da den er letflygtig og blandingen derved<br />
damper af og ikke bliver siddende og giver kalkaflejringer.<br />
Blegemidler indeholder ofte enten natriumhypochlorit eller brintperoxid, som begge er<br />
ætsende.<br />
Traditionelle pletrensemidler indeholder stoffet glycerin (glycerol), som godt nok ikke<br />
har nogen sundhedsskadende effekter, men det er ofte muligt at fjerne pletter med<br />
almindelige dagligdagsvarer i stedet (se næste kapitel).<br />
I industrien (især fødevareindustrien) er det meget vigtigt at produktionsmaskinerne<br />
er rene. Derfor anvendes ofte opløsninger af NaOH, natriumhydroxid (lud), som er en<br />
meget ætsende base. Her er der både en fare for produktions- eller<br />
rengøringspersonalet og for de kunder, der f.eks. drikker af en flaske, der er rengjort i<br />
lud, men efterfølgende ikke helt skyllet fri for lud før opfyldning.<br />
På værksteder er de ofte benyttede rengøringsmidler organiske opløsningsmidler, da<br />
disse opløse fedt og olie. Men hvor det kan lade sig gøre, vil det være en fordel at<br />
udskifte midlerne med knap så sundhedsskadelige stoffer. Faktisk kan klare<br />
vegetabilske olier (eller estre af olier) anvendes (se næste kapitel).<br />
Overvej hvor mange forskellige rengøringsmidler, I har derhjemme.<br />
Tag hjem og undersøg skabene. Gættede du rigtigt?<br />
www.reduce.no 12
6. Alternativer<br />
Går man en tur i supermarkedet og kigger på hylderne med rengøringsmidler, kan<br />
man se at der findes et utal af forskellige produkter på markedet. I stedet for at have<br />
et helt kemikalielager hjemme i skabet indeholdende alle disse forskellige arter af<br />
rengøringsmidler – ofte vil de stå der meget længe, da de kun er beregnet til én form<br />
for rengøring eller pletrensning – er det muligt at klare det meste af rengøringen i<br />
husholdningen med tre basale rengøringsmidler:<br />
• Universalrengøringsmiddel<br />
• Toiletrens<br />
• Eddike<br />
I mange tilfælde er det slet ikke nødvendigt at anvende nogen form for<br />
rengøringsmiddel, f.eks. kan så godt som al afstøvning lade sig gøre med en klud –<br />
våd eller tør. Hvis støvet har ligget længe eller er blevet fedtet, kan man anvende sit<br />
universalrengøringsmiddel – uden at overdosere, hvilket de fleste oftest oftest har<br />
tendens til at gøre. Desuden findes der en speciel rengøringsklud, en<br />
mikrofiberklud, der kan anvendes tør eller våd, og som kan fjerne selv fastgroet<br />
snavs ved gnubbe det væk med kluden.<br />
I badeværelset kan det blive nødvendigt at anvende toiletrens, når WC kummen skal<br />
rengøres, da det er lidt skrappere end universalrengøringsmidlet er og desuden har<br />
den tud, der gør det muligt at rengøre oppe i hulrummet ved kanten af kummen. Men<br />
har man problemer med kalkaflejringer i håndvask, badekar og bruseniche, behøver<br />
man ikke en masse forskellige afkalkningsmidler. Er der tale om kraftige plamager,<br />
kan det blive nødvendigt at anvende skuremiddel, men ellers kan almindelig eddike<br />
sagtens opløse de fleste kalkaflejringer. Eddike består bl.a. af den svage syre<br />
eddikesyre (CH3COOH), som let kan opløse kalk (CaCO3).<br />
Fedtpletter på enten tøj eller en anden form for tekstil kan godt være svære at vaske<br />
væk med sæbe. Men i stedet for at gå i garagen efter petroleum eller benzin, som<br />
altså kan opløse fedt, da de selv er upolære, findes en mindre skadelig metode, som<br />
ikke omhandler de førnævnte organiske opløsningsmidler. En klud påført lidt<br />
sødmælk kan tage de fleste fedtpletter, da sødmælken jo består af upolært fedt, der<br />
kan opløse fedtpletten. Da indholdet af fedt i sødmælk er forholdsvist lille, kan den<br />
plet der vil fremkomme ved påføringen af mælken let vaskes væk med sæbe. Der er<br />
også mulighed for at fjerne fedtpletter ved at påføre opvaskemiddel, som skal virke<br />
et par timer før tøjet vaskes<br />
Til glas og spejle anvendes ofte glasspray indeholdende tensider, ammoniak og<br />
ethanol. I stedet kan et stykke avispapir fugtet med vand anvendes til at pudse disse<br />
overflader. Det er bl.a. sværten på papiret, der får glasset til at skinne.<br />
Et andet eksempel, hvor man kunne fristes til at finde organiske opløsningsmidler<br />
frem, kunne være det tilfælde, hvor man står med et emne, hvorpå der sidder noget<br />
genstridigt klister fra f.eks. et prismærke eller en etiket. Tit kommer man ingen vejne<br />
hverken med varmt vand, sæbe eller gnubben. Men i stedet for at ty til de føromtalte<br />
opløsningsmidler, bør man prøve først med lidt salat- eller madolie. Når olien er<br />
www.reduce.no 13
påført det klisterede emne og får lov at virke et lille stykke tid vil pletten let kunne<br />
gnubbes af.<br />
Disse råd skulle gerne kunne reducere lidt i kemikalielageret derhjemme.<br />
Et godt råd er desuden ikke at blande forskellige rengøringsmidler sammen. F.eks.<br />
vil produkter indeholdende blegemidler (natriumhypochlorit) reagere med<br />
ammoniakholdige (salmiak) eller syreholdige produkter og udvikle farlige gasser.<br />
Mange bruger skyllemiddel i vaskemaskinen hver gang, der vaskes. Oftest er<br />
formålet bare, at tøjet skal dufte godt, men da de fleste vaskemidler er tilsat parfume,<br />
er skyllemidlet overflødigt. Skyllemidler indeholder kationiske tensider, der sætter sig<br />
som en tynd film på de tekstiler, der vaskes, hvilket modvirker statisk elektricitet i<br />
syntetiske stoffer. Men tekstiler som håndklæder og viskestykker, der gerne skal<br />
kunne suge vand, får nedsat denne evne, når føromtalte film lægger sig på<br />
tøjfibrene. Så brug kun skyllemiddel ved syntetisk tøj (eller aldrig).<br />
Og endeligt, hvis vi skal reduce nogle af de miljø- og sundhedsmæssige skader, der<br />
opstår i forbindelse med al rengøring, er det vigtigt at:<br />
• Anvende så lille en mængde rengøringsmiddel som mulig.<br />
• Vaske tøj ved så lavt et gradantal som muligt (det, der ellers<br />
kaldes kogetøj, kan i de fleste tilfælde sagtens rengøres ved 60° C).<br />
Desuden opfordres der til at begrænse mængden af organiske opløsningsmidler<br />
og så vidt muligt substituere disse med naturlige sæber (fedtsyresæber).<br />
Ved hyppig kontakt med rengøringsmidler kan gummihandsker evt. med et par<br />
bomuldshandsker under mindske risikoen for affedtning af huden.<br />
7. Mærkning<br />
Kemikalier<br />
For at øge sikkerheden omkring arbejde med farlige kemikalier, mærker man dem<br />
med etiketter, hvorpå der oplyses om stoffernes farlighed, risiko ved omgang med<br />
dem og sikkerhedsforandstaltninger, der skal træffes.<br />
Faresymbol:<br />
Der findes ti faresymboler, der kan opdeles i tre kategorier. Faresymbolerne består af<br />
en lille tegning, hvorunder der er beskrevet, hvilken fare der er tale om.<br />
De tre kategorier er:<br />
Sundhedsfare, Brandfare og miljøfare.<br />
NB: den neste siden er på norsk<br />
www.reduce.no 14
Fysisk-<br />
Kjemisk<br />
Helse<br />
Miljø<br />
Farebetegnelse Farekode Kjennetegn<br />
på fare<br />
Eksplosiv<br />
Oksiderende<br />
Ekstremt brannfarlig<br />
Meget brannfarlig<br />
Brannfarlig<br />
Meget giftig<br />
Giftig<br />
Helseskadelig<br />
Etsende<br />
Irriterende<br />
Allergifremkallende<br />
Kreftfremkallende<br />
Gruppe 1 og 2<br />
Gruppe 3<br />
Arvestoffskadelig<br />
Gruppe 1 og 2<br />
Gruppe 3<br />
Reproduksjonsskadelig<br />
Gruppes 1 and 2<br />
Gruppe 3<br />
Miljøskadelig<br />
E<br />
O<br />
F+<br />
F<br />
-<br />
T+<br />
T<br />
Xn<br />
C<br />
Xi<br />
Xn<br />
Xi<br />
T<br />
Xn<br />
T<br />
Xn<br />
T<br />
Xn<br />
www.reduce.no 15<br />
N<br />
Eksplosiv<br />
Oksiderende<br />
Ekstremt brannfarlig<br />
Meget brannfarlig<br />
Brannfarlig<br />
Meget giftig<br />
Giftig<br />
Helseskadelig<br />
Etsende<br />
Irriterende<br />
Helseskadelig<br />
Irriterende<br />
Giftig<br />
Helseskadelig<br />
Giftig<br />
Helseskadelig<br />
Giftig<br />
Helseskadelig<br />
Miljøskadelig<br />
Symbol<br />
(orange bakgrunn)
Hvis et stof er giftigt, kan det være ved indtagelse via fordøjelesessystemet,<br />
luftvejene og/eller huden, så for at kunne træffe de rigtige sikkerhedsforanstaltninger<br />
skal farlige stoffer mærkes med S-sætninger (S: Sikkerhed). Og for at oplyse på<br />
hvilken måde stoffet er giftigt, angives R-sætninger (R:risiko). Ét stof kan godt have<br />
flere R- og S-sætninger knyttet til sig.<br />
Visse stoffer er angivet som Carc, Repr eller Mut. Disse forkortelser står for hhv.<br />
kræftfremkaldende (carcinogen), reproduktions-toksisk (-giftigt) og DNA-forandrende<br />
(mutagen).<br />
Jo farligere et stof er, jo lavere grænse er der for den mængde, der må være i en<br />
blanding, før indholdet skal oplyses.<br />
Som mærkningseksempel kan nævnes acetone, som blev omtalt under organiske<br />
opløsningsmidler.<br />
Acetone Meget brandfarlig<br />
Meget brandfarlig .<br />
Emballagen skal opbevares på et godt ventileret sted.<br />
Holdes væk fra antændelsessteder – Rygning forbudt.<br />
Undgå indånding af dampe.<br />
Træf foranstaltninger mod statisk elektricitet.<br />
Her skal altså anvendes et faresymbol, en R-sætning (R11) og fire S-sætninger<br />
(S9,16,23,33)<br />
<strong>Rengøringsmidler</strong><br />
Der er også regler for, hvordan rengøringsmidler skal deklareres mht. indholdsstoffer<br />
og koncentration. Reglerne er sådan, at der kun skal angives hvilken type stoffer,<br />
rengøringsmidlet indeholder (ikke nødvendigvis en specifik angivelse af hvert enkelt<br />
kemisk stof). Med hensyn til koncentrationen af de forskellige stoffer angives disse i<br />
et af de følgende intervaller:<br />
• mindre end 5%<br />
• fra 5% til15%<br />
• fra 15% til 30%<br />
• mere end 30%<br />
www.reduce.no 16
Miljømærkning<br />
Der er mulighed for at vælge rengøringsmidler, der er mindre miljøbelastende end<br />
andre. Sådanne midler er mærket med EU´s miljømærke:<br />
For de nordiske lande findes derudover Svanemærket, som er Nordisk Ministerråds<br />
miljømærke.<br />
Disse tildeles altså de mindst miljøbelastende midler i en bestemt varegruppe.<br />
Indholdsstoffer – farer<br />
Her følger en liste over stoffer i rengøringsmidler, der skal mærkes med et<br />
faresymbol.<br />
Stof Faresymbol<br />
Acetone F<br />
Ammoniak T, N, C<br />
Brintperoxid O, C (også kaldet brintoverilte)<br />
Chlorethen Fx, T, Carc<br />
Chloroform Xn, Carc<br />
Eddikesyre C<br />
Ethanol F<br />
Fosforsyre C<br />
Glycerol Xn<br />
Isopropanol F<br />
Kaliumhydroxid C<br />
Methanol F, T<br />
Myresyre C<br />
www.reduce.no 17
Natriumcarbonat Xi<br />
Natriumhydroxid C<br />
Natriumhypochlorit C (danner farlig chlorgas med syrer)<br />
Oxalsyre Xn<br />
Salpetersyre O, C<br />
Saltsyre C<br />
Tetrachlorethen Xn, N, Carc<br />
Trichlorethen Xn, Carc<br />
Toluen F, Xn<br />
Xylen Xn<br />
8. Hudbeskyttelse<br />
Derudover skal man huske,<br />
at de anioniske og<br />
nonioniske tensider kan<br />
være miljøskadende.<br />
Alle vasker vi hænder hver dag. Heldigvis er de fleste håndsæber så milde, at huden<br />
ikke udtørrer ved almindelig afvaskning.<br />
Men er man i rengøringsbranchen, har man større risiko for udtørrede hænder ved<br />
megen kontakt med andre og skrappere rengøringsmidler. Ved hyppig kontakt med<br />
disse rengøringsmidler opstår en risiko ikke bare for tørre hænder, men også for at<br />
udvikle eksem.<br />
I de brancher, hvor fedtstoffer og olier ofte skal renses af hænderne, opstår opstår<br />
også en risiko for udtørring, da der ofte er brug for skrappere midler end almindelig<br />
sæbe. De mest effektive er jo de organiske opløsningsmidler: Ethanol, acetone osv.,<br />
men de er udover de nævnte skadevirkninger i kap. 4. meget udtørrende for huden. I<br />
stedet bør man vælge en skrubbe-creme med partikler, der mekaniske sliber den<br />
genstridige snavs af. Vælg en variant med så naturlige partikler som muligt (der<br />
findes nogle indeholdende træ-mel). Som alternativ kan almindelig kaffegrums<br />
benyttes til samme formål.<br />
Ud over sæbestofferne er der jo de nævnte parfumer, konserveringsmidler og farver i<br />
rengøringsmidler, som også kan forårsage eksem og allergi. For at undgå den<br />
megen kontakt med rengøringsmidler kan man anvende gummihandsker, eventuelt<br />
med et par bomuldhandsker under, der optager håndsved og som mindsker risikoen<br />
for at udvikle eksem pga. handsken selv, da naturgummi er allergifremkaldende (en<br />
underhandske af polyethen (PE) kan også anvendes). Der findes forskellige slags<br />
gummi- og plastic-handsker, der vil blive nævnt senere.<br />
Der er udviklet forskellige barriere-cremer, men effekten af disse er ikke optimal, da<br />
de samtidig med at spærre for nogle stoffer, lader andre måske lige så skadelige<br />
stoffer passere, dvs. de giver en falsk tryghed, hvilket også kan siges om<br />
gummi/plastic-handsker, hvis de ikke vælges med omhu.<br />
Et godt råd er i alle tilfælde at smøre hænderne med en fed hånd-creme efter<br />
afvaskning, men helst ikke før det ”beskidte” arbejde udføres, da snavsen lettere vil<br />
fæstne på de blødgjorte hænder.<br />
Af forskellige gummi/plastic-handsker kan nævnes:<br />
www.reduce.no 18
Naturgummi (Latex): Beskytter mod de fleste vandopløselige<br />
kemikalier og fortyndede syrer og baser.<br />
Kan være allergifremkaldende.<br />
Butylgummi: Anvendes specifikt mod enkelte<br />
opløsningsmidler (aldehyder, ketoner,<br />
formaldehydharpiks, akrylater og isocyanater).<br />
Polyvinylchlorid (PVC): God beskyttelse mod de fleste vandopløsninger,<br />
rengøringsmidler, skærevæsker, olier,<br />
fortyndede syrer og baser.<br />
Giver ikke beskyttelse mod de fleste organiske<br />
opløsningsmidler.<br />
Polyvinylalkohol (PVA): Meget god beskyttelse mod de fleste organiske<br />
opløsningsmidler.<br />
Tåler ikke kontakt med vand eller vandholdige<br />
produkter.<br />
Neopren (Chloroprengummi): Anvendes specifikt mod forskellige kemikalier<br />
(fortyndede syrer og baser, nogle aminer og<br />
estre og de fleste alkoholer.<br />
Giver ikke effektiv beskyttelse mod aldehyder,<br />
freon samt nitro- og halogenforbindelser.<br />
Viton (Fluorgummi): God beskyttelse mod halogener og aromatiske<br />
opløsningsmidler (indeholdende benzen-ring).<br />
Nitrilgummi (NBR): Anvendes specifikt mod forskellige kemikalier<br />
(organiske syrer, nogle alkoholer, aminer, estre,<br />
peroxider og organiske baser).<br />
Giver ikke beskyttelse mod halogenforbindelser,<br />
akrylater og nitrogenforbindelser.<br />
Styrenbutadiengummi (SBR): Giver beskyttelse tilsvarende naturgummi, men<br />
er mindre allergifremkaldende.<br />
EVOH (EVAL): Giver meget god beskyttelse mod de fleste<br />
stoffer. Lavet specielt for at beskytte mod<br />
epoxyharpiks.<br />
Polyethen (PE): Anvendes mest som beskyttelse mod<br />
tilsmudsning af hænderne, men kan anvendes<br />
ved omgang med kemikalier, der er ikke er<br />
særligt skadende.<br />
www.reduce.no 19
9. Liste over indholdsstoffer<br />
1. Amfotære tensider (+/-)<br />
2. Ammoniak<br />
3. Anioniske tensider (-)<br />
4. Benzoesyre (konserveringsmiddel)<br />
5. Chlorethen<br />
6. Chloroform<br />
7. Citronsyre<br />
8. CMC (carboxymethylcellulose, fortykkelsesmiddel)<br />
9. Diglycolat<br />
10. Dodecylbenzensulfonsyre<br />
11. Eddikesyre (kalkfjerner)<br />
12. EDTA (ethylendiamintetraaceticacid, kalkbinder)<br />
13. Enzymer (katalysator)<br />
14. Ethanol (sprit, org. opl. mid.)<br />
15. Farve<br />
16. Fosfat<br />
17. Fosforsyre<br />
18. Glycerin (=glycerol, pletfjerner)<br />
19. Kaliumhydroxid<br />
20. Kationiske tensider (+)<br />
21. Kridt (skuremiddel)<br />
22. Lanolin (uldvoks)<br />
23. LAS (lineære alkylbenzensulfonat)<br />
24. Magnesiumsulfat<br />
25. Methanol<br />
26. Myresyre<br />
27. Natriumcarbonat<br />
28. Natriumhydroxid<br />
29. Natriumhypochlorit (blegemiddel)<br />
30. Nonioniske tensider ( )<br />
31. NTA<br />
32. Optisk hvidt<br />
33. Oxalsyre<br />
34. Parfume<br />
35. Perborat (blegemiddel)<br />
36. Salpetersyre<br />
37. Saltsyre<br />
38. Silikater (salte af kiselsyre)<br />
39. Sæbe<br />
40. Tetrachlorethen<br />
41. Trichlorethen<br />
42. Toluen<br />
43. Xylen<br />
www.reduce.no 20