Kornhøst i 1800-tallet på en fynsk gård.
Kornhøst i 1800-tallet på en fynsk gård.
Kornhøst i 1800-tallet på en fynsk gård.
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
dette foregik, kunde Optagerne indh<strong>en</strong>te det forsømte. Var det <strong>en</strong> ivrig<br />
Førstekarl, der “kløede paa” ud<strong>en</strong> at “vætte” altfor ofte, kunne <strong>en</strong> Høstdag<br />
være meget haard ved <strong>en</strong> gammel, forslidt Husmand. M<strong>en</strong> heldigvis er der<br />
<strong>en</strong> Arbejdspause hver Gang, man naar ned for at h<strong>en</strong>te ny “Skaar”, og saa<br />
tager de flinke unge Karle <strong>en</strong> lille Bid ekstra for de gamle, og derved<br />
vinder de sig ofte trofaste og taknemmelige V<strong>en</strong>ner, som kan hjælpe dem<br />
<strong>en</strong> and<strong>en</strong> Gang, naar det kniber for dem.<br />
! ! Det er ogsaa <strong>en</strong> lettelse med de utrolig mange Spisepauser.<br />
Saasnart d<strong>en</strong> første Skaaromgang er til Ende, kommer “vor Mor” og Sør<strong>en</strong><br />
med Læmpe slæb<strong>en</strong>de med Æbleskiver, Øl og Brændevin til Høstfolk<strong>en</strong>e.<br />
Omkring Kl. 9 er der dækket langs to, tre Skokkerækker; paa lange, hvide<br />
Duge ligger Brødrundt<strong>en</strong>ommerne i Stabler, der er Krukker med Smør og<br />
Fade med Paalæg. Folket kravler om Dug<strong>en</strong>e og “rækker til” som de bedst<br />
kan. De smører selv paa Brødet, skærer af Paalægget: Rullepølse,<br />
Leverpølse, røget Faarelaar og Mettes dejlige Sødmælksost. Det er herlige<br />
sager. Smed<strong>en</strong> bruger sin eg<strong>en</strong> store Lommekniv, d<strong>en</strong> passer ham bedst,<br />
og saa sparer Mette Opvask<strong>en</strong>. Det er <strong>en</strong> ord<strong>en</strong>tlig “Hinkel” Rullepølse,<br />
han snitter af. “Man kan nok se, du er vænnet til Dukunderbrød”, siger<br />
Husmand, Lars Langelykke, idet han selv filer <strong>en</strong> ord<strong>en</strong>tlig Skive af det<br />
røgede Faarelaar, der i Almindelighed gaar under Navnet “Violin<strong>en</strong>”.<br />
! ! “Ja, og du er nok heller ikke saa tosset til at spille Fivelin,<br />
Langeløkke”, riposerer Smed<strong>en</strong>, og hele Forsamling<strong>en</strong> ler, saa det klinger<br />
over Mark<strong>en</strong>.<br />
! ! Gammeltøllet, som Mette har brygget for et helt Aaar sid<strong>en</strong>,<br />
gaar flittigt rundt i Øllejl<strong>en</strong> (<strong>en</strong> cirkelrund, osteformet Træbeholder med<br />
Mundstykke, hvori der er boret to Huller). Man tørrer Mundstykket af med<br />
sit Skjorteærme, tager med begge Hænder Lejl<strong>en</strong> og hæver det <strong>en</strong>e Hul<br />
op til Mund<strong>en</strong>.<br />
! ! Man skal være meget forsigtig med at “klemme” Lejl<strong>en</strong> alt for<br />
tit i Siderne, thi Gammeltøllet er meget stærkt. Husmandskonerne passer<br />
nøje paa, at Mænd<strong>en</strong>e ikke faar for meget Øl eller for mange Snapse; thi<br />
de vil nødig have dem altfor “sluddervorne” i Løbet af Dag<strong>en</strong>; m<strong>en</strong> det er<br />
ikke let, Høst<strong>en</strong> er “Husmænd<strong>en</strong>es Jul”, og der er for mange Steder, hvor