2/2008 - Katolsk dialog & information
2/2008 - Katolsk dialog & information
2/2008 - Katolsk dialog & information
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
På side 19 oplyses følgende:<br />
“Vekselsangen er en væsentlig del af<br />
ordets liturgi og skal hjælpe menigheden<br />
til at tilegne sig bibelens budskab.“<br />
Javist er Vekselsangen del af ordets<br />
liturgi. Den er så at sige en „sunget<br />
læsning“, der gerne citerer, parafraserer<br />
over eller kommenterer dagens<br />
hovedtema. Men hvorfor skal<br />
der stå, at den er „en væsentlig del“?<br />
Hvis den ikke havde været det, var<br />
den vel ikke praksis. Eller sagt på en<br />
anden måde: Er der dele af messens<br />
liturgi, som ikke er væsentlige? Så<br />
tilføjes det, at den „skal hjælpe menigheden<br />
med at tilegne sig bibelens<br />
budskab.“ Altså ikke kun dagens læsninger,<br />
men bibelens budskab i det<br />
hele taget! Men hvorfor står dette formål<br />
anført lige her? For alt i messen<br />
skal vel hjælpe med dette.<br />
Side 22, om Trosbekendelsen, står<br />
der: „Trosbekendelsen er menighedens<br />
svar på Kristi indbydelse til den<br />
tro, som blev forkyndt i læsninger og<br />
prædiken.“<br />
Er det nu en dækkende formulering,<br />
for man kan vel sagtens tænke<br />
sig, at læsninger og prædiken faktisk<br />
kun har belyst et aspekt af troen,<br />
hvorimod Trosbekendelsen jo omfatter<br />
det hele.<br />
På side 25 er der i petit anført en<br />
16 linier lang indledning til Eukari-<br />
32<br />
stien. Men det anførte er stort set kun<br />
en foregribelse af det, som straks efter<br />
siges og sker under nadver liturgien.<br />
I en salmebog, hvor pladsmangel<br />
har været et generelt pres for redaktionen,<br />
må det undre lidt, at man<br />
bruger en halv side på at sige netop<br />
det, som umiddelbart efter af sig selv<br />
vil fremgå af tekster og handlinger.<br />
Hører den slags - og meget af det øvrige<br />
med småskrift - ikke snarere<br />
hjemme i et særskilt hefte om messens<br />
liturgi?<br />
På side 46 står der „Bøn om enhed“<br />
Er denne overskrift nødvendig,<br />
når man af de straks følgende ord kan<br />
se, at det er en bøn om enhed?<br />
Endelig synes der at være mulighed<br />
for en bizar misforståelse. På<br />
side 66-67 i afsnittet „Menighedens<br />
kommunion“ ses en instruks, der i sin<br />
helhed lyder således:<br />
„Efter præstens kommunion går kommunikanterne<br />
op til det sted, hvor<br />
kommunionsuddelingen skal foregå<br />
Præsten, diakonen eller kommunionsuddeleren<br />
viser hostien til hver enkelt,<br />
løfter den lidt og siger:<br />
Kristi legeme.<br />
Kommunikanten svarer:<br />
Amen.<br />
Hostien modtages i den fremrakte<br />
hånd, som man lader hvile på den an-