You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
\<br />
KULTUR OG FOLKEMINDER<br />
GONIS<br />
H. F. Feilberg oplyser i sin Ordbog over jydske Almuesmål, at<br />
en Gonnis, iflg. en Meddelelse fra Holstebro, „er en udstoppet figur,<br />
der sendes fra hus til hus, til dem, som ikke er færdige med deres arbejde".<br />
En Gonis 1 , der er en „Høsthjælper" (jfr. Fissemand, Høstkarl,<br />
Den Gamle o. s. v. 2 ), kendes nu så langt tilbage i Tiden som 1670,<br />
idet den omtales nævnte År i en Landsbylov fra Nisset (Lemming S.,<br />
Hids H.), hvori det hedder: „Och schall Widebreffuen och Opschiar<br />
eller Gonis følge Wiidstaffuen. Huo derimod giør, schall skriffues for<br />
Y2 Tønd 011". Som det erfares af Nisset Vide, skulde både Videbrevet 8 ,<br />
Opskørsgildet og Høstmanden: æ Gonis følge samme Runde i Landsbyen<br />
som Videstaven*. Gonisfiguren er nævnt sideordnet med Opskøret,<br />
så det må have været til det lille Høstgilde, de sendrægtige<br />
Grander fik den udpyntede Skikkelse tilsendt, og ikke til det rigtige<br />
Høstgilde, når det sidste Læs var kørt hjem fra Marken de fleste Steder.<br />
Også Betegnelsen Byggonis, som Feilberg har fra Lysgård H. (der<br />
også findes mellem Silkeborg og Viborg ligesom Hids H.), om det sidste<br />
Bygneg, der bandtes i Høsten, er knyttet til Opskørsgildet. Rodstavelsen<br />
i Gonis er muligvis gan, der findes i gane (a: gabe, strække<br />
Hals) 8 , medens -is kan være den diminutiv-pejorative Endelse, som<br />
kendes fra Perris, Sperris, Sterris o. s. fr. — Gonis skulde da være<br />
Benævnelsen på en stivnakket, langhalset Fyr, der foragtelig kunde<br />
stå og glo på det ikke høstede Kornstykke, hvorved den var blevet<br />
anbragt. En Gonis 6 svarer, som ovenfor antydet, til den syd- og søhderjydske<br />
„Høsthjælper", der benævntes med det — også nedsættende —<br />
Navn Fissemand. Fra Lønborg ved Ringkøbing Fjord har Feilberg<br />
Citatet: de ær æn sær gonis o: „en løjerlig Fyr", en Forklaring, der<br />
støtter den ovenfor fremsatte Tolkning. Der synes således ikke at være<br />
Grund til at opfatte Negnavnet Gonis som Betegnelse på et dæmonisk<br />
Væsen 7 .<br />
1 Det særegne Navn skal efter Udtaleformerne at dømme skrives med et n.<br />
2 ) Om Høsthjælpernavne etc. se Hans Ellekildes Afhandling om det sidste<br />
Neg i „Fra Dansk Folkemindesamling" VI (1938), 5—100 med Henvisninger.<br />
3 Vider og Vedtægter V (1938), 75 ». Nisset Vide er indskrevet i Hids Herreds<br />
Justitsprotokol 1683—85 (Landsarkivet, Viborg). * Jfr. at i Branderup S. (Senderjylland)<br />
skulde det sidste Neg, der her hed Fejsgumpen, følge Bytyren på<br />
dens Runde. Branderup Grandevide er helt fra 1631 (Vider og Vedtægter V,<br />
206 8,io). Smlgn. H. Ellekilde i Fra Dansk Folkemindesamling VI (1938), 80.<br />
6 Se Kaikar, gonsk o: enfoldig. Jfr. Gand 1 hos Alf. Torp: Nynorsk etymologisk<br />
Ordbok (1919). 6 Formen æ Bonnis (H. P. Hansen: Skovlovringer, 1936,<br />
77), fra Silkeborg Vesteregn, er en Fejlhøring. 7 Jfr. H. Ellekilde i Fra Dansk<br />
Folkemindesamling VI, 10.