You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
K.J.LYNGBYS BREVE OM SØNDERJYLLAND 1856—1859 53<br />
domme efter de skrabud hvormed de modtoges på posthuset) sige tra'p<br />
med stødtone, som man næppe vilde sige i Nibe, hvor man rigtignok<br />
ligger på grænsen mellem trap og tra'p. — Det er vel snarest på østkysten<br />
at dialekten har tabt sig i byerne. Man må naturligvis skelne<br />
mell. de forskellige samfundsklasser (købmænd [efter en avis tale købmænd<br />
i Lemvig eller i Skive (jeg husker ej hvilken af delene det var)<br />
dialekt eller sige æ hu's (eller æn hu's, ti jeg husker det ej så noje)] —<br />
håndverkere [I denne classe trænges dialecten bort derved at deres<br />
hustruer tidligere som tjenestepiger af deres husmødre lære at aflægge<br />
dialekten, stundom holde husmødrene pigerne til for hornenes skyld at<br />
tale „pent". De bringe senere som mødre skriftspr. til bornene.] —<br />
daglonnere, fiskere). Dernæst må man skelne mellem ældre og yngre.<br />
I Nibe ved jeg et bestemt exempel, hvor faderen taler dialekt, sonnen,<br />
i det mindste når han taler med mig, udelader lydindtrykningen (men<br />
a 1 pers. pronom.). Særegne tilfælde kunne medføre en særegen sprogbrug.<br />
Min moder kaldte efter sit eget udsagn constant sin<br />
plejefader og plejemoder fa-r, mo-r (skolelærerfolk)<br />
men sin fader og stedmoder få'r, mu'gr (han var „krejler" 1 ).<br />
En kone, jeg kender ude på landet, som taler dialekten rent spørger<br />
ligeledes, når jeg kommer derhen, til min „mo-r", sin egen moder vilde<br />
hun derimod kalde mu'sr.<br />
Men jeg er flojen temmelig langt fra Tønder, og vil derfor føre Dem<br />
tilbage in medias res, og bede Dem at forestille Dem mig søgende efter<br />
en barbér. Jeg tænkte hos mig selv: „En sådan barbér er rimeligvis en<br />
Tysker, ti selv i Nibe er vor ny barber en Tysker, hvor meget mere i<br />
Tønder 1 Så bliver han fornærmet på Dig, når Du taler dansk, og det er<br />
sådan en egen sag at lade sig barbere af én, man er i fjendskab med."<br />
Men så mindedes jeg at en italiænsk røver engang forsætlig gik ind til<br />
en barber, som havde ønsket, at han vilde komme til ham, for at han<br />
kunde go re det af med ham; og at barberen skælvende barberede ham<br />
uden at udføre truslen. Altså gik jeg derhen. Barberen var ikke hjemme,<br />
men hans kone eller datter svarede:<br />
Æ vel se' æ kan ø-f ham åp, han gik jawn hæfra'.<br />
En Tysker vilde formodentlig have fundet, at det var eine verdorbene<br />
danische sprache; og hvad er det så som er blandet med tysk:<br />
mellemslesvigsk, der har beholdt cepa, eller skriftsproget, som har optaget<br />
det tyske rufen (råbe, platt. formod, ropen)? Det får altså skyld<br />
for at være tysk, netop fordi det ikke er tysk.<br />
Da barberen så kom, talte han tysk, men aldrig så snart havde jeg<br />
sagt „Hvad behager?" for han med sagte stemme sagde: „No di tal<br />
dansk". At man i Tønder ej kan tysk, sagde en mand fra Tønder mig<br />
udtrykkelig i Flensborg. . . .<br />
Som exempel på hvorledes man springer fra det ene sprog til det<br />
andet, skal jeg anføre. På gæstgivergården i Åbenrå kom en mand<br />
ind, han talte tysk (hojtysk), og sagde til en anden:<br />
A. Sie kennen mich.<br />
B. Nein ich kenne sie nicht.<br />
1 Ordet bruges ifl. Ordbog over det danske Sprog om „folk, der ved Limfjorden<br />
opkøber landbrugsprodukter ell. sild olgn., sejler dem til Aalborg ofl. steder og<br />
sælger dem der." Se iøvrigt Feilbergs Ordbog med Henvisn.