You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
DEN DANSKE PASQVINO 41<br />
hans Ideer". — — Klokker Heegaard fra Viborg, som Blicher nævner<br />
i det ovenfor anførte Brev til Faye, faar i øvrigt samme Ros for sin<br />
„Riimpose": „Vor Digter har heri, som i alt Andet [„heldigen" —<br />
som det fremgaar af Anmeldelsen] dannet sig efter classiske Mønstre."<br />
I 1823 tager Bladet atter Blicher under Behandling. Hans mandige<br />
og alvorlige Tone anerkendes, men han har dog næppe, skrives der,<br />
„naaet den fulde harmoniske Udvikling, som hæver Sanggudindens<br />
Søn til at vorde en digtende Konstner." Om hans Digte i „Bautastene"<br />
hedder det, at „de fleste i det mindste have Lysglimt nok til<br />
at afsondre deres Forfatter fra den store Versemagerhob, skjøndt de<br />
ikke ere saa gedigne og originale, at de kunne hæve ham til den høiere<br />
Digterrang." Der ankes over Karakterløshed i de fleste af Blichers<br />
Sange, og Niels Ebbesen-Digtet anses nærmest for et Plagiat af<br />
Oehlenschlågers Digt om D. Rantzau. — Helt uden Anerkendelse er<br />
denne „ganske antipodiske — saakaldte — Recension" dog ikke.<br />
Endnu værre er det derimod, at Litteraturtidenden helt forbigaar<br />
„Johanna Gray"! Vi forstaar nu, hvorfor Blicher i Brevet til Faye<br />
„anseer det for en Ære at dadles i den, og for en endnu større slet<br />
ikke at omtales".<br />
Hermed er vi naaet til Aar 1827, hvis første Maaned bragte det<br />
første Hæfte af „Nordlyset" og de første Numre af Heibergs „Flyvende<br />
Post".<br />
Allerede i Februarhæftet af „Nordlyset" er Blicher igen ude efter<br />
Recensenterne. I „Peer Spillemand" hedder det: „Recensenterne vil<br />
jeg ikke engang bringe med i Beregningen over en Digters Gjenvordigheder;<br />
thi kjender han sig selv, leer han ad dem, der miskjende<br />
ham. Anseer han det under sin Værdighed, at kjøbe deres ephemeriske<br />
Roes med Smiger, Mæcenatexemplarer eller rede Penge, vil han ej<br />
heller ænse saadanne Dommere, hvis eneste fremstikkende Egenskaber<br />
ere deres Partiskhed og Frækhed."<br />
Med Recensenterne sigter Blicher vel paa alle Københavns-Recensenterne<br />
— in specie Litteraturtidendens, efter Brevet til Faye at<br />
dømme. Heibergs Flyvepost er der ingen Grund til at mistænke;<br />
den havde paa det Tidspunkt bragt een Recension: „Macbeth paa<br />
den danske Scene", og det maa vel anses for meget tvivlsomt, om<br />
Blicher i sin Afkrog havde faaet fat i Bladet. At det skulde være<br />
naaet ham, inden Junihæftet med „Røverstuen" udkom, er vel næsten<br />
lige saa usandsynligt. Flyveposten havde indtil dette Tidspunkt naaet