Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
116 ANDERS BÆKSTED<br />
indhogne. Runerækken, som følger (fig. 1), er opstillet i det latinske<br />
alfabets orden og bestaar af tegnene for abpdefghiklmnop<br />
r s s t u. Rønnow har tilføjet de latinske bogstaver nedenunder, men<br />
har skrevet galt og gengiver p med c, hvilket forresten ikke foraarsager<br />
større forvirring, da rækkefølgen passer igen allerede fra d,<br />
idet p ikke fandtes i den latinske bogstavrække og c ikke i den foreliggende<br />
runiske; de to tegn gaar saaledes lige op mod hinanden;<br />
Fig. 1<br />
formodentlig har Rønnow opdaget sin fejltagelse, siden han har streget<br />
sin transliteration af runetegnene over. Runerækkens to s-former,<br />
H og JL opfatter han morsomt nok som svarende til de to s-former<br />
i latinsk haandskrift og gengiver det første som ,langt' s, det andet<br />
som ,kort'. Muligvis er dette alfabet, enten Rønnow selv eller en anden<br />
har gjort det; .indsamlet' hos en, der i tradition fra middelalderen<br />
har haft kendskab til runealfabetet: visse af formerne (ah nu og<br />
især s, 1, i fuld højde; i danske middelalderlige indskrifter er den<br />
kun halvlang) kunde godt se ud til at have en viss levende udvikling<br />
bag sig siden de rene middelalderformer. Men i hvert fald er Rønnows<br />
syn paa runerne rent historisk, og hans ord, med den stærke<br />
understregning af at her er tale om noget fortidigt, lader ingen tvivl<br />
tilbage om, at de gamle tegn paa hans tid yar døde antikviteter.<br />
For Rønnow var runerne, ogsaa de middelalderlige, ærværdige mindesmærker<br />
fra en fjern fortid; de ,gamle danske, som kastede runer'<br />
var for Rønnow de samme, som de er for os: personer, der levede<br />
engang i de ubestemte gamle dage, folkevisens Ridder Stig og Hr.<br />
Peder og Kongesønnen. Han kender dem, fordi folkevisen netop paa<br />
denne tid tiltrak sig literaternes opmærksomhed, hvorimod han vel<br />
næppe selv har set exempler paa runernes anvendelse til saadan elskovstrolddom.<br />
Endnu fjernere fra Rønnows egen tid ligger de ,gamle stene',<br />
som han vistnok har betragtet med oldforskerens ærbødighed; selv<br />
foretog han jo arkæologiske undersøgelser og ventede vel at finde