You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
M AGASINET<br />
FOR PRAKTISERENDE DYRLÆGER<br />
www.dyrlaegemagasinet.dk<br />
Nr. 2 april 2009<br />
6. årgang<br />
ISSN Nr. 1607-8002<br />
<strong>LÆS</strong> <strong>INDE</strong> I <strong>BLADET</strong><br />
Monitorering af hund og kat<br />
ved total anæstesi<br />
Patella luksation hos hunde<br />
Hundenes eget fi tnesscenter<br />
Teknikker til at anlægge<br />
lokalanalgesi hos dyr
NY &<br />
forbedret!<br />
Udnyt styrken ved<br />
balanceret ernæring<br />
Hill'sTM Science PlanTM er unik,<br />
differentierer din butik fra<br />
dagligvarehandelen og gør dine<br />
kunder mere loyale:<br />
• nøjagtig balanceret ernæring<br />
• opfylder din hunds og kats<br />
individuelle behov<br />
• klinisk bevist antioxidant<br />
formulering<br />
For yderligere information kontakt<br />
din Hill's repræsentant<br />
vets’ no.1 choice <br />
The power of precise nutrition
Ansvarshavende:<br />
John Vabø, cand. polit.<br />
Journalist:<br />
Charlotte Rafn<br />
charlotte@horisont.dk<br />
Ansvarshavende fagredaktør:<br />
Fagdyrlæge Finn Boserup<br />
Redaktionen:<br />
Dyrlæge Asger Wenck<br />
Dyrlæge Jens Møller<br />
Dyrlæge Susanne Schantz Laursen<br />
Artikler, pressemeddelelser, produktinformationer<br />
m.v. modtages på cd i<br />
wordPerfect eller på e-mail: tbv@scanpublisher.dk,<br />
og skal være redaktionen<br />
i hænde senest 3 uger før udgivelsestidspunktet.<br />
Illustrationer, fotos mv.<br />
skal leveres som orginalmateriale eller<br />
elektronisk som PDF, JPG.Power Point<br />
fi ler kan ikke bruges. Citat tilladt med<br />
kildeangivelse.<br />
Annoncer:<br />
Adriana Radaic<br />
ar@scanpublisher.dk<br />
Tina Lund Larsen<br />
tl@scanpublisher.dk<br />
Abonnement:<br />
6 udgaver (incl. moms):<br />
Kr. 360,-<br />
Adresseændringer m.v. bedes mailet til<br />
Hanne Solberg på hs@scanpublisher.dk<br />
Ved henvendelse bedes abonnementsnummer<br />
oplyst (otte cifre, påtrykt bag<br />
på magasinet).<br />
Redaktionens og udgivers adresse:<br />
SCANPUBLISHER A/S<br />
Forlaget John Vabø A/S<br />
Emiliekildevej 35,<br />
2930 Klampenborg<br />
Tlf.: 39 90 80 00<br />
Fax: 39 90 82 80<br />
www. scanpublisher.dk<br />
ISSN Nr. 1603-8002<br />
Administration:<br />
Katja Neergaard<br />
kn@scanpublisher.dk<br />
Layout og tryk:<br />
Mediegrafi ker Micala Hartmann<br />
Glumsø Bogtrykkeri A/S<br />
INDHOLD 2/09<br />
Dyreklinik plaget af indbrud<br />
AF JOURNALIST (DJ) CHARLOTTE RAFN 4<br />
Monitorering af hund og kat ved total anæstesi<br />
AF SENIORDYRLÆGE, PH.D. HELLE HARDING POULSEN 6<br />
Dyrlæger som nyttige idioter<br />
AF JOURNALIST (DJ) ANNE MARIE BYE MARBOE 10<br />
Patella luksation hos hunde<br />
AF DYRLÆGE OG PH.D. STUDERENDE JAMES EDWARD MILES 12<br />
Hundenes eget fi tnesscenter<br />
AF JOURNALIST (DJ) CHARLOTTE RAFN 20<br />
Kennelhoste<br />
AF JOURNALIST JOHN VABØ 22<br />
Teknikker til at anlægge lokalanalgesi hos dyr<br />
AF DYRLÆGE, PH.D. AAGE KRISTIAN OLSEN ALSTRUP 24<br />
Fokus på dermatologi<br />
AF JOURNALIST (DJ) ANNE MARIE BYE MARBOE 29<br />
Rideskoleheste lever mange steder en kummerlig tilværelse<br />
AF DYRLÆGE HEIDI NIELSEN OG STUD. MED. VET. HILDE LEGERNES 32<br />
Leasing er altid en overvejelse værd<br />
AF JOURNALIST PETER JÜRGENSEN 38<br />
Luksus-biler på lejekontrakt<br />
AF JOURNALIST PETER JÜRGENSEN 41<br />
Foto forsiden: Dyrlæge Asger Wenck<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 3
AF JOURNALIST (DJ) CHARLOTTE RAFN<br />
De mange indbrud<br />
har medført utryghed<br />
og forhøjet<br />
forsikringspræmie<br />
for Ebeltoft Dyreklinik.<br />
Heldigvis<br />
har ingen dyr lidt<br />
overlast.<br />
DYREKLINIK PLAGET AF INDBRUD<br />
Fem gange på en uge er ukendte gerningsmænd brudt ind på Dyrlægegruppen Østdjurslands klinik i<br />
Ebeltoft. Nu tør dyrlægerne ikke længere lade dyr være indlagt natten over<br />
– Det er ekstremt belastende, siger dyrlæge<br />
Jens Tvilum, der 12 gange inden<br />
for det sidste halve år er blevet ringet op<br />
på grund af indbrud i klinikken.<br />
– I en uge i februar var der indbrud<br />
én gang torsdag, to gange lørdag og to<br />
gange søndag. Efter sådan en omgang<br />
ligger frygten for, hvornår alarmen lyder<br />
igen hele tiden i baghovedet, siger Jens<br />
Tvilum.<br />
Dyrlægegruppen Østdjursland består<br />
af Grenå og Kaløvig Dyrehospitaler og<br />
Ebeltoft Dyreklinik. Det er især klinikken<br />
i Ebeltoft, der har haft tyvenes interesse.<br />
Her er de gået målrettet efter let omsættelige<br />
varer som foder, loppemidler og<br />
hundelegetøj, men også Stesolid, bedøvelsesmidler<br />
og anden medicin er blevet<br />
stjålet.<br />
Tyvene er kommet ind ved at bryde<br />
et vindue op. For at skaffe sig adgang til<br />
de forskellige lokaler i klinikken har de<br />
smadret fl ere døre.<br />
– Heldigvis er ingen af indbruddene<br />
gået ud over dyr på klinikken, men vi<br />
tør ikke længere have dyr indlagt her<br />
om natten. Risikoen for at de får det for<br />
koldt, eller simpelthen bliver taget med<br />
af tyvene, er for stor. Selv om der ikke<br />
er blevet begået hærværk i forbindelse<br />
med indbruddene, så er der også risiko<br />
for, at tyvene udsætter dyrene for anden<br />
overlast. Derfor kan vi ikke tillade os<br />
at have dyr her om natten, hverken af<br />
hensyn til dyrene eller deres ejere, siger<br />
Jens Tvilum.<br />
I stedet overnatter dyrene nu på dyrlægegruppens<br />
dyrehospitaler.<br />
LOKALE GERNINGSMÆND<br />
Det lokale politi i Ebeltoft er overbevist<br />
om, at det er lokale gerningsmænd,<br />
der står bag de mange indbrud. De har<br />
desuden mistanke til, at det er misbrugstyper,<br />
som stjæler medicinen til eget<br />
brug og foder, legetøj og lignende til<br />
videresalg.<br />
– Vi har måske også et bud på, hvem<br />
det er, men vi har ikke taget dem på<br />
fersk gerning, og vi mangler andre beviser,<br />
siger politiassistent Helle Mikkelsen,<br />
Ebeltoft Politi, der hører under Østjyllands<br />
Politi.<br />
Kort efter et af de første indbrud blev<br />
en hæler fængslet. I forbindelse med<br />
en anden sag fandt politiet noget af<br />
det stjålne hundefoder hos en beboer i<br />
Ebeltoftområdet.<br />
– Det er én af de ting, der er med<br />
til at overbevise os om, at det er lokale<br />
gerningsmænd, der står bag, siger Helle<br />
Mikkelsen.<br />
Dyreklinikken ligger i et industriområde<br />
i udkanten af Ebeltoft. Flere andre<br />
virksomheder i området har været plaget<br />
af tyverier.<br />
– Vi har en alarm med sirene, der<br />
går i gang, når der er indbrud. Men om<br />
aftenen og natten er kvarteret mennesketomt,<br />
og det giver tyvene let spil.<br />
Desuden er de rutinerede, og de ved<br />
godt, at der går adskillige minutter, fra<br />
alarmen går, til nogen dukker op, siger<br />
Jens Tvilum.<br />
KAMERAER SAT OP<br />
Siden indbrudsbølgen har klinikken<br />
derfor forsøgt at gardere sig yderligere.<br />
Alle kontanter bliver fjernet om natten,<br />
og opbevaringen af medicin og andre<br />
attraktive varer er blevet gennemgået.<br />
– Det er en balancegang. På den ene<br />
side vil vi gerne forhindre tyvene i at<br />
komme ind, på den anden side er vi ikke<br />
interesseret i, at det kommer til at ligne<br />
et fængsel, siger Jens Tvilum.<br />
Foreløbigt er det besluttet, at der<br />
ikke skal sættes gitter for vinduerne. Til<br />
gengæld er der opsat overvågningskameraer.<br />
De har ved det seneste indbrud<br />
taget billeder af tyvene, men det var<br />
ikke muligt at identifi cerer gerningsmændene<br />
ud fra billederne.<br />
– Vi håber, at det er rygtedes i de<br />
kriminelle kredse, at der er opsat kameraer.<br />
Noget tyder på det. I hvert fald har<br />
vi ikke haft indbrud de seneste tre uger,<br />
lyder den optimistiske melding fra Jens<br />
Tvilum sidst i marts måned.
Hvad tror du, din hund siger,<br />
når den har ondt i tænderne?<br />
”Av”? Nej, vel? En hund siger<br />
”vov!” – uanset om den er<br />
glad eller har tandsmerter.<br />
Og netop derfor risikerer<br />
den at gå rundt<br />
med pinen i lang<br />
tid, før der bliver gjort noget<br />
ved problemet. Især hvis<br />
hundens ejer slet ikke ved, at<br />
hunde faktisk – ligesom os<br />
mennesker – har behov for<br />
daglig pleje af deres tænder.<br />
Faktisk har otte ud af ti voksne hunde<br />
problemer med tænder og tandkød.<br />
De får plak og tandsten med risiko for<br />
dårlig ånde og ubehagelig tandkødsbetændelse.<br />
Er din hund mon en af<br />
de otte?<br />
Forebyg tandproblemerne<br />
Plak sætter sig som en slags slim på<br />
tænderne. Det er blødt – og<br />
derfor også ret nemt<br />
at fjerne. Men hvis<br />
man ikke fjerner<br />
det, bliver det på<br />
få dage til tandsten med risiko<br />
for dårlig ånde og ubehagelig<br />
tandkødsbetændelse.<br />
“ Plej din hunds tænder dagligt. Også for helbredets skyld.”<br />
Benedicte Rasmussen, dyrlæge.<br />
Og det er præcis lige så ubehageligt og<br />
smertefuldt for din hund, som det ville<br />
være for dig. Men heldigvis<br />
kan du forebygge problemet.<br />
Brug DENTAstix hver dag<br />
Du kan naturligvis børste<br />
tænder på din hund, lige som<br />
du jo også selv børster tænder hver<br />
dag. Men det er ikke altid praktisk<br />
muligt. Og så er det jo<br />
de færreste<br />
hunde, der bryder sig<br />
om det. Derfor<br />
har vi<br />
Ugepakke Månedspakke<br />
Pedigree ® DENTAstix <br />
– for sundere, renere tænder<br />
www.dentastix.nu<br />
udviklet Pedigree ® DENTAstix – en<br />
dental tyggestick, der hurtigt og<br />
effektivt fjerner op til 80% plak fra din<br />
hunds tænder. Sticken indeholder<br />
en række aktive ingredienser<br />
og har desuden en helt særlig,<br />
patenteret form og konsistens,<br />
alt sammen specielt designet til<br />
at fjerne plak fra hunde-tænder. Og<br />
da forskellige hunde har forskellige<br />
størrelser tænder, har vi naturligvis<br />
skabt Pedigree ® DENTAstix i tre<br />
forskellige varianter – en til små hunde,<br />
en til de mellemstore og en til store<br />
hunde.<br />
Læs mere på dentastix.nu<br />
Din hund kan ikke selv fortælle, om<br />
det gør ondt. Derfor er det til syvende<br />
og sidst dit ansvar at skåne den mod<br />
problemer med tænder og tandkød.<br />
Vil du vide mere om hundes tænder<br />
eller om Pedigree ® DENTAstix, TM<br />
så klik ind på dentastix.nu.
AF SENIORDYRLÆGE, PH.D.<br />
HELLE HARDING POULSEN<br />
INSTITUT FOR MINDRE<br />
HUSDYRS SYGDOMME<br />
MONITORERING AF<br />
HUND OG KAT<br />
VED TOTAL ANÆSTESI<br />
Som et led i optimeringen af anæstesiforløbet<br />
for den enkelte patient bør<br />
anæstesimonitorering inkluderes. I<br />
yderste konsekvens kan manglende<br />
monitorering være medforårsagende<br />
til anæstesirelateret død, hvilket sker<br />
hos gennemsnitligt 0,17% af hundene<br />
og 0,24% af kattene (1). Nedenfor redegøres<br />
for rationalet bag og formålet<br />
med anæstesimonitorering samt hvilke<br />
vitale funktioner, der bør monitoreres og<br />
hvordan.<br />
BAGGRUND<br />
Incidensen af anæstesirelateret død (defi<br />
neret som dødsfald inden for 48 timer<br />
efter anæstesiens afslutning fraregnet<br />
dødsfald, som alene kunne tilskrives<br />
inoperable tilstande eller præeksisterende<br />
medicinske lidelser) afhænger<br />
bl.a. af patientens kliniske status før<br />
anæstesi, og syge patienter har således<br />
en signifi kant højere risiko for at dø sammenlignet<br />
med raske patienter (hunde:<br />
1,33% kontra 0,05%; katte 1,4% kontra<br />
0,11%). Størstedelen af dødsfald sker<br />
Tabel 1: Normalværdier for vitale parametre under anæstesi hos hund og kat.<br />
Normalværdi under anæstesi<br />
Parameter Hund Kat<br />
Respirationsfrekvens (RR) 8-30/min 12-36/min<br />
Respirationstype Thoracoabdominal Thoracoabdominal<br />
ETCO2 35-45 mm Hg 32-40 mm Hg<br />
Hjerte/pulsfrekvens (HR) 55-120/min 80-140/min<br />
Middelblodtryk (MAP) 60-90mm Hg 60-90mm Hg<br />
Diastolisk blodtryk (DAP) 40-70 mm hg 40-70 mm Hg<br />
Systolisk blodtryk (SAP) 90-120 mm Hg 90-120 mm Hg<br />
Arteriel hæmoglobins<br />
iltmætning SpO2<br />
> 95% > 95%<br />
PaO2 > 100 mm Hg > 100 mm Hg<br />
Temperatur 37,5-39,2 °C 37,8-39,2 °C<br />
i den postoperative periode og oftest<br />
inden for de første 3 timer postoperativt<br />
(1). I den referede britiske undersøgelse<br />
indentifi ceredes også risikofaktorer for<br />
anæstesirelateret død, og udover patientrelaterede<br />
forhold såsom dårlig fysisk<br />
status, høj alder, akutte operationer<br />
og komplekse procedurer, nævnes en<br />
reduceret risiko hvis en separat person<br />
forestår anæstesimonitoreringen, dvs.<br />
en anden person end den, der forestår<br />
proceduren/det kirurgiske indgreb.<br />
Ultimativt er anæstesirelateret død<br />
det værst tænkelig udfald ved en<br />
anæstesi, men optimalt set er det ikke<br />
kun et spørgsmål om liv eller død, når<br />
kvaliteten af anæstesi evalueres. Ved<br />
enhver anæstesi balanceres de positive<br />
effekter af anæstesi mere eller mindre<br />
godt med de dårlige: bevidstløshed,<br />
analgesi og muskelafslappelse kontra<br />
depression af hjerte og respiration samt<br />
nedsat homeostase. For så vidt muligt at<br />
begrænse anæstesiens negative effekter<br />
på hjerte-kredsløb og respiration, er det<br />
nødvendigt med evaluering af anæstesiens<br />
kliniske påvirkning af patienten, og<br />
den mindst negative effekt opnås ved<br />
mindst mulig anæstesidybde til aktuelt<br />
stimulus.<br />
FORMÅL<br />
Formålene med anæstesimonitoring er<br />
at mindske bivirkningerne ved anæstesi,<br />
at sikre patientens velbefi ndende under<br />
og efter anæstesi, at bibeholde vitale<br />
parametre så tæt som muligt på normal<br />
fysiologiske værdier, at kunne justere<br />
anæstesidybden i takt med kirurgisk<br />
stimulus og at identifi cere anæstesikriser<br />
så tidligt som muligt, således at rationel<br />
terapi kan iværksættes i tide. Sammenfattende<br />
skal monitoreringen medvirke<br />
til, at anæstesien bliver så god som muligt<br />
med mindst mulig påvirkning af organernes<br />
funktion, således at chancerne<br />
for en fuldstændig og god opvågning<br />
maksimeres.
I takt med at der foretages stadigt mere<br />
komplicerede og ofte langvarige kirurgiske<br />
indgreb, øges også behovet for<br />
perioperativ monitorering. Da komplikationer<br />
til anæstesi kan opstå for alle<br />
typer patienter uanset klinisk status, bør<br />
monitoreringen omfatte alle patienter<br />
under anæstesi.<br />
PRÆANÆSTESIOLOGISK<br />
DATABASE<br />
Forud for enhver anæstesi bør ligge et<br />
grundigt kendskab til patienten baseret<br />
på en solid database bestående af<br />
køn, alder, race, vægt, klinisk status,<br />
diagnoser, problemliste, medicinering,<br />
parakliniske fund, procedure samt evt.<br />
en præanæstesiologisk blodprofi l, hvor<br />
bl.a. følgende funktionaliteter kan evalueres:<br />
anæstetika-bindingsevne, evne til<br />
ilttransport, metabolisme og ekskretion<br />
samt evt. andre relevante parametre<br />
(f.eks. elektrolytforstyrrelser, koagulationsanomalier).<br />
Herudover hører naturligvis<br />
en grundig klinisk undersøgelse<br />
med øget fokus på hjerte og kredsløb<br />
samt respirationssystem, da det primært<br />
er disse som deprimeres under anæstesi.<br />
Den kliniske undersøgelse fastslår<br />
også de kliniske basalværdier for vitale<br />
parametre, hvorfra de anæstesiologiske<br />
ændringer sker. Med udgangspunkt i<br />
patientens database vælges den mest<br />
optimale anæstesiprotokol, hvilket begrænser<br />
de farmakologisk forårsagede<br />
komplikationer.<br />
INTRAOPERATIV<br />
MONITORERING<br />
Anæstesimonitorering er helt basalt et<br />
spørgsmål om, at se fysiologiske sammenhænge<br />
i ændringer i parametre hos<br />
patienten, og som oftest skal fl ere parametre<br />
sammenholdes før facit (patientens<br />
status her og nu) kan genereres.<br />
De vitale funktioner som skal monitoreres<br />
under anæstesi er følgende:<br />
ventilation, cirkulation, oxygenering og<br />
temperatur. Herudover evalueres en<br />
række af refl ekser. En stor del af disse<br />
parametre kan ses, føles eller høres vha.<br />
simpelt apparatur eller slet og ret vore<br />
sanser. Andre parametre kan kun genereres<br />
ved brug af avanceret apparatur.<br />
VENTILATION<br />
For at opretholde tilstrækkelig ventilation,<br />
skal patienten være i stand til at respirere/blive<br />
ventileret, så der ikke ophobes<br />
CO 2 i organismen og dermed sker<br />
ændringer i blodets syre-base-balance.<br />
Respirationsfrekvensen kan tælles<br />
ved observation af patientens thorax<br />
og/eller reservoirposen på anæstesiapparatet.<br />
En apnø-alarm tilsluttet tubus<br />
kan alarmere ved fravær af respiration,<br />
og kan give tryghed, såfremt en person<br />
forestår fl ere opgaver i forbindelse med<br />
arbejdet med anæsteserede dyr.<br />
Auskultation af thorax med stetoskop<br />
eller oesophagusstetoskop (evt. med<br />
tilsluttet højtaler) kan ligeledes verifi cere<br />
respiration samt frekvens. Dybden og<br />
typen af respiration giver et fi ngerpraj<br />
dels om tilstrækkeligheden af respirationen<br />
og dels om dybden af anæstesien.<br />
Hvorvidt der er tale om tilstrækkelig<br />
ventilation, således at der opretholdes<br />
normocapni kan være vanskeligt at evaluere<br />
ud fra respirationsfrekvens alene,<br />
og kan kun verifi ceres eksakt ved at<br />
måle blodets indhold af CO 2 (PaCO 2 ved<br />
blodgasmåling) eller ved at lave et estimat<br />
herfor. Ved normal temperatur og<br />
cirkulation samt fravær af lungelidelser<br />
vil slut ekspiratorisk CO 2 (end tidal CO 2 =<br />
ETCO 2 ) være et godt estimat for PaCO 2 .<br />
Ved forhøjet ETCO 2 (>45 mm Hg) er<br />
der tale om hypercapni og tilsvarende<br />
hypocapni ved ETCO 2 < 35 mm Hg for<br />
hund (< 32 mm Hg for kat). Hypocapni<br />
er direkte forbundet med cerebral hypoperfusion,<br />
hvorfor længerevarende<br />
hypocapni kan resultere i cerebral hypoxi<br />
(2). ETCO 2 måles vha. capnografi ,<br />
hvor ekspirationsluften analyseres for<br />
indhold af carbondioxid vha. en sensor<br />
placeret mellem endotrachealtubus og<br />
anæstesigastilledningen. Resultatet af<br />
CO 2 -målingen kan angives som kontinuerlige<br />
numeriske CO 2 -værdier for hver<br />
ekspiration (capnometer) eller som en<br />
kurve, som afbilleder respiration som en<br />
CO 2 -koncentrationskurve (capnograf).<br />
Et minutvolumen på 100-300ml/kg/min<br />
er oftest tilstrækkeligt til at opretholde<br />
normocapni samt tilstrækkelig oxygenering<br />
ved tilledning af iltberiget luft<br />
(3). Vejledende respirationsfrekvenser<br />
under anæstesi er 8-30/min. for hunde<br />
og 12-36/min. for katte, dog under hensyntagen<br />
til den anvendte anæstesiform,<br />
dyrets tilstand og typen samt dybden af<br />
vejrtrækningerne.<br />
Såfremt en patient ventileres vha.<br />
kunstig ventilation, bør ETCO 2 altid monitoreres<br />
for at sikre normoventilation.<br />
CIRKULATION<br />
Det ultimative mål for cirkulationen er at<br />
opretholde tilstrækkelig vævsperfusion,<br />
således at alt væv via det cirkulerende<br />
blod tildeles ilt og renses for affaldsstoffer.<br />
Blodtryk er den målbare parameter,<br />
som giver os det bedste estimat på, hvor<br />
godt det står til med perfusionen i vævene<br />
– altså hvor god cirkulationen er.<br />
Palpation af pulsfrekvens og –styrke<br />
giver vigtig information om anæstesiens<br />
depressive effekt på kredsløbet. Tilgængelige<br />
steder for palpation af puls er<br />
medialt på låret, dorsomedialt på metatarsus,<br />
palmart på metacarpus distalt for<br />
den store trædepude, ventrale halebasis<br />
og ventralt på tungen. En god pulskvalitet<br />
er karakteriseret ved at være stærk,<br />
rytmisk og ækval.<br />
Pulsfrekvensen kan også genereres<br />
vha. et pulsoximeter, og hjertefrekvensen<br />
kan opnås vha. EKG eller hjerteauskultation<br />
(evt. med et oesophagus-stetoskop<br />
med tilsluttet højtaler). Mange<br />
anæstetika deprimerer hjertefrekvensen<br />
dosisafhængigt, og monitorering af<br />
hjerte/pulsfrekvensen kan således<br />
være et udemærket mål for, hvorledes<br />
anæstesien deprimerer kredsløbet. Desværre<br />
påvirker mange anæstetika (bl.a.<br />
propofol, isofl uran og sevofl uran) også<br />
det perifere kredsløb ved at give en<br />
dosisafhængig vasodilatation, således<br />
at cirkulationen deprimeres mere end<br />
pulsfrekvensen indikerer. Dette skyldes<br />
sammenhængene mellem bl.a. hjertets<br />
slagvolumen, hjertefrekvens, blodtryk<br />
og den systemiske perifere modstand<br />
som er angivet i fi gur 1.<br />
Et vigtigt supplement til hjerte- eller<br />
pulsfrekvens er kapillærfyldningstiden<br />
(CRT) og farven samt fugtighed af slimhinderne.<br />
CRT skal være 1 sekund og<br />
normale slimhinder er fugtige og lyserøde.<br />
Ved længere anæstesiforløb og hos<br />
alment påvirkede patienter kan den basale<br />
kredsløbsmonitorering med fordel<br />
Fig. 1: Sammenhæng mellem hjertefrekvens<br />
og blodtryk.<br />
CO = HR * SV<br />
MAP = CO * SVR<br />
CO: Cardiac output<br />
HR: Hjertefrekvens<br />
SV: Hjertets slagvolumen<br />
MAP: Middel blodtryk<br />
SVR: Systemisk vaskulær modstand<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 7
suppleres med blodtryksmåling. Typisk<br />
måles blodtrykket non-invasivt med<br />
en blodtryksmanchet omkring et ben<br />
eller halen, og der gives tre blodtryk:<br />
diastolisk, middel og systolisk blodtryk.<br />
Det diastoliske blodtryk (DAP) skal så<br />
vidt muligt være højere end 40 mm Hg<br />
for at modvirke ventrikulær hypoxi, idet<br />
kranspulsårerne fyldes med blod under<br />
diastolen og ventriklen derved iltes.<br />
Middelblodtrykket (MAP) bør altid være<br />
over 60 mm Hg for at sikre tilstrækkelig<br />
perfusion (4), og dermed hindre<br />
lokal hypoxi med evt. celledød til følge.<br />
Det systoliske blodtryk skal for at sikre<br />
tilstrækkelig cerebral perfusion holdes<br />
over 90 mm Hg.<br />
Stigninger i blodtryk er oftest et tegn<br />
på utilstrækkelig anæstesidybde/analgesi,<br />
idet blodtrykket stiger pga. øget<br />
aktivitet af det sympatiske nervesystem<br />
ved registrering af stimulus.<br />
OXYGENERING<br />
Hvis organismens celler i længere tid<br />
depriveres for ilt, vil der ske irreversible<br />
skader og på sigt celledød, som i<br />
yderste konsekvens kan være fatalt for<br />
patienten.<br />
Forudsætningen for tilstrækkelig<br />
oxygenering af patienten er, at der sker<br />
en ilttransport fra omgivelser til lungealveolerne<br />
(respirationsafhængig) samt at<br />
denne alvolære ilt kan diffundere herfra<br />
til blodet i kapillærerne (koncentrationsgradientafhængig<br />
samt diffusionsafstandsafhængig),<br />
bindes til hæmoglobin<br />
(afhængig af hæmoglobinmængden og<br />
-typen) og transporteres rundt i organismen<br />
(cirkulations- og perfusionsafhængig).<br />
Ved enhver anæstesi bør der pga. depression<br />
af respirationen tildeles ilt for<br />
hindre hypoxæmi, som defi neres som<br />
en arteriel ilttension (PaO 2 ) på mindre<br />
end 60 mm Hg. PaO 2 bestemmes ved<br />
invasive og vanskelige blodgasmålinger,<br />
men heldigvis kan pulsoxymetri anvendes<br />
til at give et noninvasivt mål for<br />
oxygeneringen.<br />
Pulsoxymetri er en noninvasiv metode<br />
til bestemmelse af hæmoglobinets<br />
iltmætningsgrad samt som biprodukt<br />
pulsfrekvensen. Hæmoglobinets mætningsgrad<br />
(SaO 2 ) er bestemt af forholdet<br />
mellem mængden af deoxygeneret<br />
hæmoglobin [Hb] og oxygeneret hæmoglobin<br />
[HbO 2 ], idet SaO 2 = HbO 2 /<br />
(HbO 2 + Hb)<br />
HbO 2 og Hb absorberer lys som<br />
kendte funktioner af lysets bølgelængde,<br />
hvorfor forholdet mellem<br />
mængderne af de to bestanddele kan<br />
beregnes.Ved indånding af atmosfærisk<br />
luft er PaO 2 80-100 mm Hg. Sammenhængen<br />
mellem PaO 2 og SpO 2 (hæmoglobinets<br />
iltmætningsgrad i % målt ved<br />
pulsoxymetri) er følgende:<br />
PaO 2 > 100 mm Hg svarer til:<br />
SpO 2 = 98-100%<br />
PaO 2 = 60 mm Hg svarer til:<br />
SpO 2 = 90% Grænse for hypoxæmi)<br />
PaO 2 = 40 mm Hg svarer til:<br />
SpO 2 = 70%<br />
Cyanose er en relativ dårlig indikator for<br />
tilstrækkelig oxygenering, da der først<br />
ses klinisk cyanose ved PaO 2 under 50<br />
mm Hg (5). Desuden kræves en desaturation<br />
af mindst 5g/dl hæmoglobin,<br />
hvorfor alvorligt anæmiske patienter<br />
ikke kan udvikle klinisk cyanose.<br />
Anæsteserede patienter, som tilledes<br />
iltberiget luft skal således have en SpO 2<br />
over 98%, da deres PaO 2 altid er mere<br />
end 100 mm Hg. Det eksakte mål for<br />
oxygeneringen PaO 2 kan kun evalueres,<br />
når den inspirerede ilt fraktion (F i O 2 )<br />
er kendt. Normal oxygenering er, når<br />
ratioen PaO 2 /F i O 2 >300. I tilfælde med<br />
lungelidelser kan en tilstrækkelig iltmætning<br />
(SpO 2 ) dog være foreneligt med<br />
hypoxæmi, når der tilledes ilt, da ovenstående<br />
ratio vil være for lav, hvis ilten<br />
ikke kan optages tilstrækkeligt i blodet.<br />
TEMPERATUR<br />
Opretholdelsen af en normal kropstemperatur<br />
er essentiel for at organismen<br />
kan fungere optimalt. Desværre er<br />
patienterne i smådyrspraksis oftest små<br />
og derfor under risiko for at udvikle hypothermi.<br />
De mest almindelige årsager til hypothermi<br />
for smådyrene er følgende:<br />
små patienter med stor overfl ade kontra<br />
kropsvægt, nedsat varmeproduktion,<br />
varmetab under forberedelse til operation<br />
(inaktivitet, kolde omgivelser, vask),<br />
varmetab under operation (kold anæstesigasblanding,<br />
åben abdomen/thorax,<br />
ændret termoregulering (alfa-2-adrenerge-agonister))<br />
samt varmetab under<br />
opvågningen.<br />
De kliniske konsekvenser af hypothermi<br />
er nedsat metabolisme, som bevirker<br />
at der er et nedsat anæstesibehov,<br />
en øget opvågningstid og et nedsat iltforbrug.<br />
Herudover ses karkontraktion,<br />
som resulterer i nedsat perifer perfusion<br />
og vanskelig monitorering samt kulderystelser<br />
(shivering), der giver et øget<br />
iltforbrug.<br />
Temperaturen måles mest korrekt<br />
ved at måles kroppens kernetemperatur<br />
med en temperaturprobe placeret i<br />
oesophagus, hvilket også genererer en<br />
kontinuerlig temperatur, som er ønskværdi<br />
ved brug af meget aggressive eksterne<br />
varmekilder (f.eks. Bear-hugger).<br />
Rektaltemperaturen er også værdifuld,<br />
men kan være påvirket af afslappelse af<br />
analsphincteren sfa. anæstetikas effekt.<br />
Så vidt muligt bør varmetab begrænses<br />
(anvendelse af varmedunke, metalfolie,<br />
underlag med cirkulerende varmt vand,<br />
Bear-hugger m.fl .) og alle patienter med<br />
en kropstemperatur under 35 grader<br />
Celcius skal opvarmes aktivt. Ved lave<br />
kropstemperaturer øges risikoen for<br />
hjertearrytmier og asystole.<br />
Hyperthermi er sjældent, men kan<br />
observeres hos store langpelsede hunde<br />
på varme dage, hos febrile patienter<br />
og ganske sjældent hos patienter med<br />
malign hyperthermi som reaktion på inhalationsanæstesi.<br />
REFLEKSER<br />
Uanset antallet af målbare parametre<br />
genereret vha. sanser eller avanceret<br />
apparatur, er anæstesimonitoreringen<br />
ikke komplet uden en vurdering af patientens<br />
refl ekser. Øjenposition, palpebral/cilierefl<br />
eks, kæbetonus og spontan<br />
bevægelse er kliniske tegn, som ganske<br />
nøjagtigt evaluerer anæstesidybden<br />
(tabel 2).<br />
OPSUMMERING<br />
Hvor ekstensivt monitoreringen af<br />
den enkelte anæstesipatient bør være<br />
afhænger af mange faktorer, og i sidste<br />
ende af, hvilke muligheder der er<br />
tilgængelige. Generelt kan unge raske<br />
individer, som undergår korte procedurer<br />
klare sig med mindre monitorering<br />
som f.eks. monitorering af hjertefrekvens,<br />
respirationsfrekvens, evaluering<br />
af slimhinder, pulsoxymetri, måling af<br />
temperatur ved procedurens afslutning<br />
samt evaluering af refl ekser. Ved længere<br />
procedurer eller hos syge patienter<br />
bør basismonitoreringen suppleres af<br />
blodtryksmåling til evaluering af cirkulationen,<br />
capnometri/capnografi for at<br />
sikre tilstrækkelig ventilation samt evt.<br />
EKG. Resultaterne af monitoreringen<br />
bør journaliseres i et skema til brug for<br />
evaluering af trends og til senere dokumentation.<br />
REFERENCER<br />
1. Brodbelt, D. ”Morbidity and Mortality in<br />
Small Animal Anaesthesia”, Proceedings,
British Small Animal Veterinary Congress<br />
2006.<br />
2. Muir, W.W. ”Ch. 17: Cardiopulmonary-<br />
Cerebral Resuscitation (CPCR) in Dogs<br />
and Cats” in “BSAVA Manual of Canine<br />
and Feline Emergency and Critical Care,<br />
1st. ed. 1999, p.258.<br />
3. Moens, Y. and Coppens P. ”Ch. 7:<br />
Patient monitoring and monitoring<br />
equipment” in ”BSAVA Manual of Small<br />
Animal Anaesthesia and Analgesia, 2nd.<br />
ed. 2007 p. 76.<br />
4. Moens, Y. and Coppens P. ”Ch. 7:<br />
Patient monitoring and monitoring<br />
equipment” in ”BSAVA Manual of Small<br />
Animal Anaesthesia and Analgesia, 2nd.<br />
ed. 2007 p. 73.<br />
5. Waddell, L. and King, L. “Ch. 5: General<br />
approach to dyspnoea” in “BSAVA<br />
Manual of Canine and Feline Emergency<br />
and Critical Care, 1st. ed. 1999, p. 66.<br />
6. Moens, Y. and Coppens P. ”Ch. 7:<br />
Patient monitoring and monitoring<br />
equipment” in ”BSAVA Manual of Small<br />
Animal Anaesthesia and Analgesia, 2nd.<br />
ed. 2007 table 7.3 p. 64.<br />
Tabel 2: Kliniske tegn til bestemmelse af anæstesidybde. Øjenposition, palpebral refleks og kæbetonus er de mest præcise mål<br />
til bestemmelse af anæstesidybde. Hjertefrekvens og respirationsfrekvens kan være influeret af mange andre faktorer. Disse<br />
tegn er ikke valide ved brug af dissociative anæstetika.Tabel modificeret fra BSAVA Manual of Canine and Feline Anaesthesia<br />
and Analgesia (6).<br />
Parameter Let anæstesi Tilstrækkelig anæstesi Dyb anæstesi<br />
Øjenposition Central Roteret ventralt Central<br />
Palpebral refl eks Ja Nej Nej<br />
Kæbetonus Ja Nej Nej<br />
Spontan bevægelse Mulig Fraværende Fraværende<br />
Cornea Fugtig Fugtig Tør<br />
Hjertefrekvens Oftest øget Oftest nedsat<br />
Respirationsfrekvens Oftest øget Oftest nedsat<br />
Hæmodynamisk og/ eller respiratorisk reaktion på kirurgisk<br />
stimulation<br />
Ja Oftest nej Nej<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 9
AF JOURNALIST DJ<br />
ANNE MARIE BYE MARBOE<br />
Kosmetiske operationer på dyr<br />
er forbudt i Danmark, men der er<br />
en stor gråzone af sager, hvor der<br />
stilles store krav til dyrlægernes<br />
etiske vurdering. I nogle situationer<br />
kan det være nødvendigt<br />
at operere især hunde, som er<br />
ofre for uhensigtsmæssige konsekvenser<br />
af avlsarbejdet. Men<br />
formanden for Dyreetisk Råd,<br />
Peter Sandøe, mener, at dyrlægerne<br />
er at betegne som nyttige<br />
idioter, hvis de ikke er med til at<br />
begrænse avl på disse hunde.<br />
DYRLÆGER SOM<br />
NYTTIGE IDIOTER<br />
For kun få uger siden oplevede en dansk<br />
dyrlæge en patient, en pitbull, som<br />
havde fået ørene kuperet i udlandet,<br />
formentlig i Polen. Det førte til en politianmeldelse<br />
af ejeren, da Dyreværnsloven<br />
jo klart forbyder amputation af<br />
legemsdele eller korrektion af hundens<br />
udseende, medmindre der er en sygdomsmæssig<br />
begrundelse. I slutningen<br />
af 2007 blev en dansk hundeejer politianmeldt<br />
og senere dømt, ligeledes for<br />
at have fået sin hund ørekuperet uden<br />
for Danmarks grænser. Sådanne sager<br />
er dejligt klare, fordi der ingen som helst<br />
helbredsmæssig begrundelse er for at<br />
kupere hundens ører. Og danske dyrlæger<br />
styrer da også stadig langt udenom<br />
behandlinger, som foregår på det veterinære<br />
område i andre lande: fedtsugninger,<br />
botoxbehandlinger eller fjernelse af<br />
stemmebånd.<br />
Men der er masser af eksempler på,<br />
at det kan være svært for dyrlægerne at<br />
trække grænsen det rigtige sted. Fagdyrlæge<br />
Pia Vaaben fra Bistrup Dyreklinik<br />
formulerer problemet således:<br />
”Selv med lovgivningen i ryggen kan<br />
man komme ud i gråzoner, hvor det er<br />
uklart, om det enkelte indgreb er af ren<br />
kosmetisk karakter, eller om det har en<br />
forbedrende effekt på hundens trivsel.”<br />
VILDTKLØER OG<br />
HALEAMPUTATIONER<br />
Fx er det forbudt at amputere vildtkløer<br />
(polydactyli), som kan forekomme hos<br />
rottweilere og berner sennen, medmindre<br />
de er til gene for hunden. Ifølge<br />
Pia Vaaben lever rigtigt mange hunde<br />
fi nt med de kløer, de nu engang er født<br />
med. Kun hvis hunden gentagne gange<br />
kommer til skade med kløerne, eller<br />
kløerne har en sådan indfl ydelse på<br />
hundens benstilling, at der er risiko for<br />
udvikling af gigt, kan man argumentere<br />
for amputation. Et andet eksempel er<br />
haleamputation, som er tilladt på visse<br />
jagthunderacer, men hvor erfaringen har<br />
vist, at selv hunde med meget lange haler<br />
sjældent kommer til skade. Alligevel<br />
foretages der haleamputationer alene<br />
pga. ejerens ønske om en jagthund med<br />
et bestemt udseende.<br />
”Jeg er ikke i tvivl om, at dyrlæger<br />
foretager sig ting med deres skalpeller,<br />
der er på kant med lovens ånd,” siger<br />
Peter Sandøe, som er formand for Dyreetisk<br />
Råd. Han sætter samtidig spørgsmålstegn<br />
ved, om det alene bør være<br />
den enkelte dyrlæge, der skal vurdere<br />
det etiske aspekt i de sager, som ligger i<br />
gråzonen.<br />
”At den enkelte dyrlæge skal foretage<br />
et skøn er selvfølgelig at foretrække<br />
frem for nogle meget fi rkantede regler,<br />
som kan være svære at leve med, og<br />
som vil være næsten umulige at håndhæve.<br />
Men Den Danske Dyrlægeforening<br />
kan og bør gå ud med nogle klare<br />
meldinger på området. Nøjagtig som<br />
med kemoterapi, hvor dyrlægeforeningen<br />
har udarbejdet en politik og på den<br />
måde udstukket nogle rammer. Det er<br />
en god idé, og det bør man også gøre<br />
omkring denne slags operationer. Det<br />
vil givetvis have en vis disciplinerende<br />
virkning.”<br />
NYTTIGE IDIOTER<br />
Det sker ikke så sjældent, at dyrlæger<br />
må operere en hund for at forbedre<br />
dens helbred eller trivsel, fordi målrettet<br />
avl har ført til usunde og uhensigtsmæssige<br />
forandringer hos hunden.<br />
”Tidligere halekuperede racer som<br />
dobermann kan udvikle uhensigts-
mæssigt lange haler. Bulldogs kan få<br />
overdrevne hudfolder omkring næse<br />
og øjne, og mastiffer og blodhunde kan<br />
få overdrevent store kinder eller læber.<br />
Og en læbefold kan blive så stor, at den<br />
er svær at holde ren og tør, og så er der<br />
stor risiko for eksem og infektioner” fortæller<br />
Pia Vaaben.<br />
Hun mener, at man som dyrlæge skylder<br />
hunden at fi nde den bedste løsning<br />
på dens problem, og at det i sådanne<br />
situationer ikke er vanskeligt etisk at forsvare<br />
en operation.<br />
Og her er Peter Sandøe enig.<br />
”Dyrlægernes pligt er at hjælpe dyr,<br />
som er syge, og de skal selvfølgelig<br />
gøre, hvad de kan, for at lette tilværelsen<br />
for sådan et stakkels misfoster,<br />
men lige så vigtigt er det jo, at de efter<br />
bedste evner sikrer sig, at der ikke bliver<br />
avlet videre på hunden. Ellers er de jo<br />
bare nyttige idioter,” fastslår han.<br />
EKSTREM AVL<br />
Peter Sandøe påpeger det paradoksale i<br />
1 L<br />
vore forskellige holdninger til forbedringer<br />
af det enkelte dyr via kirurgi og raceforbedringer<br />
via avlsarbejde. Det ene er<br />
forbudt, mens det andet er anerkendt.<br />
Samtidig bemærker han, at holdningerne<br />
gudskelov fl ytter sig i retning af et<br />
mere kritisk syn på avlen. Han henviser<br />
til den BBC-udsendelse om ekstrem avl<br />
på hunde, der for nylig blev vist på TV2<br />
med titlen ”Hundeavl eller dyrplageri”.<br />
”Der foregår ting inden for avlsarbejdet<br />
som er helt uacceptable, og det<br />
er meget vigtigt, at der bliver sat fokus<br />
på det. Udsendelsen har fx medført, at<br />
BBC ikke vil transmittere fra CRUFTS<br />
- verdens største hundeudstilling - før<br />
den britiske kennelklub får rettet op på<br />
tingene. Og det er sådan noget, der<br />
skal til. Herhjemme er der en gammel<br />
diskussion om dyrlægernes manglende<br />
medvirken til at oplyse om arvelige<br />
defekter hos deres klienters hunde og<br />
katte. Den diskussion kunne nok godt<br />
tåle at blive taget op igen,” konstaterer<br />
Peter Sandøe.<br />
Til forebyggelse og bekæmpelse af<br />
bidende og stikkende insekter på KVÆG<br />
- Ingen tilbageholdelsestid på mælk og slagtning.<br />
Auriplak<br />
insektøremærker<br />
PGodkendt med kun ét mærke pr. kvie.<br />
PForebyggelse af sommermastitis.<br />
P Dokumenteret forebyggende effekt mod mitter,<br />
der overfører Blue Tongue virus.<br />
Tectonik pour-on<br />
flydende produkt, der fordeler sig over hele dyret<br />
æFedtopløseligt produkt - binder sig til dyrets hud og hårlag.<br />
æ Indeholder blå mærkefarve, der synliggør,<br />
hvilke dyr der er behandlede.<br />
....... enkelt og effektivt !<br />
<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 11
AF DYRLÆGE OG PHD STUDERENDE<br />
JAMES EDWARD MILES<br />
Patella luksation, dvs hvor knæskallen<br />
går ud af led, er en af de hyppigste<br />
ortopædiske bagbens lidelser hos kæledyr.<br />
Hos hunde lukserer patella oftest<br />
medialt, og sjældnere (under 25%)<br />
lateralt – og i disse tilfælde oftest hos<br />
store racer. Men selv om en patient med<br />
patellaluksation tilhører en stor race,<br />
er det sandsynligt at den lider af medial<br />
luksation. Meget sjældent ses der<br />
både medial og lateral patellaluksation i<br />
samme knæled.<br />
En medfødt tendens til medial patellaluksation<br />
fi ndes hyppigt hos små<br />
og miniature racer, inklusiv dværg og<br />
toypuddel, Chihuahua, Pekingeser,<br />
Boston terrier, Pomeranier, og Yorkshire<br />
terrier. Typisk opstår luksationen under<br />
vækst, men kan også opstå spontant<br />
hos voksne hunde. Patella luksation kan<br />
også ses som en medfødt lidelse, hvor<br />
patella permanent er lukseret. Tæver<br />
lider lidt hyppigere af patellaluksation<br />
end hanhunde, og tit ses patella luksation<br />
bilateralt.<br />
ANATOMI<br />
Patella er kroppens største sesamoidknogle<br />
og ligger i quadriceps senen lige<br />
over distale femur. Senen fortsætter<br />
distalt fra patella og hæfter på tuberositas<br />
tibiae. Caudalt dækkes patella af<br />
PATELLA LUKSATION<br />
HOS HUNDE<br />
ledbrusk, og ledfl aden forbindes med<br />
en fordybning på femur (trochlea). På<br />
hver side har patella nogle fi berbrusk<br />
’vinger’, der artikulerer med trochleas<br />
kamme. Der fi ndes også to sidesener,<br />
lateralt og medialt, der hæfter sig til<br />
femur tæt på fabellaknoglerne, men<br />
sidesenene er ikke særligt stærke hos<br />
hunde, og det dybe bindevæv omkring<br />
knæleddet er sandsynligvis vigtigere.<br />
Patella holdes i en funktionel stilling<br />
ved en kombination af de overnævnte<br />
knogle- og bløddels- strukturer, og holdes<br />
lige over knæet styret af quadricepsmusklerne,<br />
og patellasenes tilhæftning<br />
på tuberositas tibiae.<br />
NORMAL FUNKTION OG<br />
BIOMEKANIK<br />
Patella er vigtigt for normal funktion af<br />
quadricepsmusklerne. Quadricepsgruppen<br />
består af fi re muskler. Mm. vastus<br />
lateralis, vastus intermedius og vastus<br />
medialis udspringer fra proximale femur<br />
og har kun til funktion at strække knæleddet<br />
og m. rectus femoris udspringer<br />
fra bækkenet lige kranialt for hofteleddet<br />
og virker ved både at strække knæleddet<br />
og at bøje hofteleddet.<br />
Patella er biomekanisk fordelagtig på<br />
to måder. For det første, øger patella<br />
og dens bruskvinger leddets overfl a-<br />
deareal og mindsker derved trykket<br />
mellem quadriceps senen og femur. For<br />
det andet, skaber patella en afstandseffekt<br />
mellem senen og femur, der øger<br />
quadricepsmusklernes vægtstangsvirkning.<br />
Hos mennesket fungerer patella<br />
desuden som løftestang således at patellasenens<br />
træk kan derfor være større<br />
end i quadricepsmusklerne. Om hundens<br />
patella fungerer på samme måde<br />
er endnu ikke belyst.<br />
Desuden giver patella desuden kranial<br />
stabilitet til knæleddet og nedsætter<br />
rotation af leddet i forhold til benets<br />
længdeakse. Patella er nøjagtig tilpasset<br />
trochlea for bedst at kunne udføre<br />
disse funktioner. Bruskoverfl aden er tyk<br />
og blød, hvilket forbedrer tilpasning til<br />
leddet. For at sikre optimal ernærning af<br />
brusken er bevægelse og et fysiologisk<br />
tryk nødvendigt. På denne måde kan<br />
ledvæske suges ind og igen presses ud<br />
af brusken. Hvis patella ligger forkert<br />
(f.eks. under luksation), fi nder ernæring<br />
og stofudveksling ikke sted på normal<br />
vis, og bruskoverfl aden kan skades.<br />
FEJLFUNKTION<br />
Knæleddet er meget komplekst i form<br />
og funktion, og for at sikre patellas stabilitet,<br />
kræver det at leddets komponenter<br />
udvikles korrekt, og at quadricepsme-<br />
Figur 1: Fra venstre til højre: coxa vara, normal, coxa valga Figur 2: Anteversionsvinkel: en mindre<br />
vinkel skaber en udad drejning af distale<br />
femur, og en større indad drejning.<br />
Knoglen ses langs diafysen, den såkaldt<br />
axial femoral view.
kanismen (dvs. quadricepsmusklerne,<br />
patella, patellasenen og tilhæftningen)<br />
ligger på en ret linie. Misdannelse af en<br />
eller fl ere af disse strukturer, eller skævhed<br />
af quadricepsmekanismen, kan<br />
fremkalde luksation, eller øge risikoen<br />
for luksation f.eks. efter traumer.<br />
Årsagen til skeletmisdannelsen er<br />
endnu ukendt. Problemet ser ud at bestå<br />
af forandringer af hele bagbenet, fra<br />
hofteleddet til distale tibia, men forandringernes<br />
grad varierer ved forskellige<br />
grader af luksation.<br />
Ved medial luksation, fi ndes der typisk<br />
en udad drejning af distale femur,<br />
femur varus (dvs. den distale ende bøjer<br />
indad mod kroppen), misdannelse af<br />
den distale femur (hvor den mediale<br />
kondyl er for lille), og tibial valgus<br />
(dvs. knoglen bøjer udad fra kroppen).<br />
Quadricepsmusklerne kommer til at<br />
ligge for medialt, og den resulterende<br />
skævhed i quadricepsmekanismen virker<br />
med en stor medial kraft på patella<br />
og det laterale bindevæv. Hvis kraften er<br />
stærkere end modstanden fra trochleas<br />
mediale kam og det laterale bindevæv,<br />
kan patella lukseres medialt.<br />
Hvis patella lukseres hos meget unge<br />
dyr, mister trochlea det normale fysiologisk<br />
tryk der er nødvendigt for dannelse<br />
af trochlea, og denne kommer derfor til<br />
at mangle dybde.<br />
Hos patienter med lateral luksation, er<br />
de skeletale ændringer modsat de forhold<br />
der ses ved medial luksation.<br />
MULIGE ÅRSAGER<br />
Flere forskellige teorier er fremført for<br />
at forklare disse forandringer. I en undersøgelse<br />
af puddelhunde med patella<br />
luksation, vistes det at coxa vara (dvs<br />
en mindsket vinkel mellem diafysen af<br />
femur og collum femoris – fi gur 1) og en<br />
lavere grad af anteversion (dvs vinklen<br />
mellem den proximale og distale femur<br />
diafyse – fi gur 2) disponerer for udviklingen<br />
af patellaluksation. Manglende<br />
anteversion forårsager en udad drejning<br />
af femur, og derfor må poten drejes<br />
indad ved hjælp af intern rotation af<br />
knæleddet, for at hunden kan stå med<br />
poterne inde under kroppen. De laterale<br />
bløddelsstrukturer bliver spændt ud,<br />
hvilket trækker i distale femur og medfører<br />
en udad drejning og efterfølgende<br />
skævhed af quadricepsmekanismen.<br />
Patella kommer til at ligger medialt for<br />
trochlea og quadricepsmusklerne trækker<br />
derfor tilhæftningen på tuberositas<br />
tibiae, proximale tibia og distale femur<br />
medialt. På denne måde dannes femur<br />
varus, tibia valgus og derved en for me-<br />
dial tilhæftning at patellasenen. For nylig<br />
har andre forskere vist at coxa vara sjældent<br />
ses hos hunde med medial patella<br />
luksation, men at coxa valga derimod er<br />
mere typisk.<br />
Skeletforandringerne hos 1-3 mdr.<br />
gamle hvalpe med medfødt patella<br />
luksation forsvandt efter operation med<br />
lateral løsning af patella tilhæftningen.<br />
Selv om alle patienterne præ-operativt<br />
havde femur varus og indad drejning af<br />
tibia, som det typisk ses, blev de normale<br />
igen efter operationen, hvis denne<br />
udførtes før hvalpene var to måneder<br />
gamle. Fysioterapi alene eller i forbindelse<br />
med operation har været anbefalet<br />
som led i behandling og forebyggelse.<br />
En mulig forklaring på dette er at m.<br />
rectus femoris er for stram hos disse<br />
patienter, og at fysioterapi kan modvirke<br />
musklens tendens til at dreje patella og<br />
tibia medialt.<br />
Andre forskere mener, at årsagen<br />
kan være, at m. sartorius udspringer for<br />
medialt på bækkenet hos hunde med<br />
patella luksation. Patella luksation kan<br />
fremprovokeressom det bl.a. kan ses<br />
hos nogle stående jagthunde der når de<br />
ligger på lur og derved roterer hofteleddet<br />
udad og knæet indad hvilket medfører<br />
et kraftigt medialt træk i patella.<br />
Medial patella luksation er en kompleks<br />
tilstand, med fl ere medvirkende<br />
årsager. Der kræves en individualiseret<br />
undersøgelse af hver patient før prognose<br />
og behandlingsplan kan fastlægges.<br />
KONSEKVENSER<br />
Da et konstant tryk fra patella er nødvendig<br />
for korrekt udvikling af trochlea,<br />
har hunde med patella luksation ofte<br />
fl ade trochlea. Dybden er afhængig af<br />
hvor tidlig luksationen opstod.<br />
Normalt tryk og bevægelse sikrer,<br />
god ernæring af brusken, men ved<br />
utilstrækkelig ernærning bliver brusken<br />
tyndere og skader opstår lettere. Bruskskader<br />
ændrer niveauet af en række ke-<br />
Tabel 1: Inddeling af patellaluksation i sværhedgrader<br />
Grad<br />
miske substanser i ledvæsken, der kan<br />
føre til gigt. Graden af gigt er normalt<br />
lav og svarer ikke til luksationsgrad eller<br />
halthed. Desværre forværres gigten<br />
ofte selv om patella stabiliseres kirurgisk<br />
uden dog at der er tydelig sammenhæng<br />
med nedsat livskvaliteten hos det<br />
enkelte dyr.<br />
KLINISKE UNDERSØGELSE<br />
Patienter, der mistænkes for at lide af<br />
patella luksation skal undersøges grundigt<br />
for stille diagnose og vurdere prognose.<br />
Kliniske tegn på patella luksation<br />
kan variere. Nogle hunde halter næsten<br />
ikke, mens andre udviser tydelig halthed.<br />
Haltheds graden følger ikke altid<br />
graden af luksation, hvilket måske skyldes<br />
forskelle i omfanget af bruskskader.<br />
Hos hunde med intermitterende luksation,<br />
vil det kliniske billede også være<br />
præget af at hunden af og til helt afl aster<br />
benet. Ejeren lægger måske mærke til,<br />
at hunden ikke har lyst til at springe op.<br />
Nogle hunde med højgradig luksation<br />
går med bagbenet bøjet konstant, da de<br />
har svært ved at strække knæleddet.<br />
Det er altid vigtig at mønstre patienten<br />
før man tager den op på undersøgelsesbordet.<br />
Undersøgelsens mål er først at bekræfte<br />
at der er en luksation, om den er<br />
medial eller lateral og derefter at angive<br />
hvilken sværhedsgrad luksationen har.<br />
Patellaluksation inddeles i fi re sværhedsgrader<br />
(tabel 1).<br />
Start med at palpere benet på den<br />
stående hund. Det kan være svært at<br />
mærke patella hos nogle hunde. Palpation<br />
foretages bedst ved at lokalisere<br />
tuberositas tibiae og derefter følge<br />
patellasenen proksimalt til patella. Patienter<br />
med permanent lukserede patellae<br />
(grad 4) er sværest at undersøge da<br />
de antomiske forhold er så afvigende.<br />
Begge ben kan palperes samtidig for<br />
at lette sammenligningen. Ømhed ved<br />
tryk på patella kan være tegn på bruskskader.<br />
0 Patella kan ikke lukseres, til trods for forskellige ledpositioner<br />
1 Patella kan lukseres, men reponeres når trykket på patella fjernes<br />
2 Patella kan lukseres, men reponeres når benet bevæges<br />
3 Patella er lukseret, men kan reponeres ved tryk eller bevægelse af benet<br />
4 Patella er permanent lukseret og kan ikke reponeres<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 13
Figur 3: HD billede med benene parallele og knæleddene<br />
lige. Denne optagelse kan bruges til måling af Qvinkel,<br />
femur varus og coxa vara eller valga.<br />
Dernæst, undersøges patienten liggende.<br />
Med retvinklet haseled og<br />
knæled, drejes underbenet indad og<br />
udad og patellas stabilitet vurderes.<br />
Derefter bøjes og strækkes knæleddet<br />
maksimalt mens et forsigtigt tryk påføres<br />
patellas laterale eller mediale side for at<br />
Figur 4: Lige caudocranialt billede fra hofteleddet til tarsalleddet.<br />
Dette kan bruges til måling af tibia varus eller valgus,<br />
og vurdering af rotation af tibia.<br />
fremkalde luksation. Medial luksation<br />
fremkaldes bedst ved at strække hoften<br />
ud og samtidig rotatere tibia indad, og<br />
lateral luksation ved at bøje hoften og<br />
samtidig rotatere tibia udad.<br />
Der bør også undersøges for korsbåndsruptur<br />
idet intern rotation af tibia<br />
Figur 7: Ultralydsskanning<br />
af trochlea<br />
igennem patellasenen.<br />
Et<br />
forstørret billede<br />
er også<br />
vist ovenpå<br />
originalen,<br />
hvor trochlea<br />
ses som en<br />
omvendt ÐSÐ<br />
form fra lateral<br />
til medial.<br />
Figur 5: Skyline af trochlea, der kan<br />
bruges til vurdering af dybde og<br />
form af trochlea.<br />
Figur 6: Laterolateral optagelse, der viser<br />
målingerne til Insall-Salvati ratioen.<br />
og manglende kranial understøttelse<br />
kan overbelaste detforreste korsbånd<br />
og fremkalde en ruptur. For at undgå<br />
en falsk positiv skuffebevægelse skal<br />
man sørge for at patella ikke er lukseret<br />
under testen.<br />
Standardiserede røntgenbilleder kan<br />
bruges til måling af varus og valgus,<br />
anteversion og trochleas dybde. Ikke<br />
optimalt positionerede optagelser er<br />
ikke pålidelige til vurdering. På Institut<br />
for Mindre Husdyrs Sygdomme (IMHS)<br />
anvendes i udredningen af patienter<br />
med patellaluksation en VD optagelse af<br />
hofter, en lige caudocranialt optagelse<br />
af hele bagbenet fra hofteled til tarsalled,<br />
en skyline optagelse af trochlea og<br />
en laterolateral optagelse af knæet (fi gur<br />
3-5). MR- og CT-skanninger samtultralyds<br />
skanning af trochleadybde (fi gur<br />
7) kan også anvendes i udredningen af<br />
disse patienter.<br />
Især hos de store racer, er fordelagtigt<br />
at vurdere hvor højt i trochlea<br />
patella ligger. Patella alta (højt placeret<br />
knæskal) gør det nemmere at fremkalde<br />
luksation, da patella ikke når ned i trochlea<br />
før knæleddet er mere fl ekteret.
Patellas højde i trochlea kan vurderes ud<br />
fra længden af patellasenen i forhold til<br />
patellas længde. Forholdet skal være to<br />
eller mindre.<br />
Den anatomiske Q-vinkel (quadriceps-vinklen)<br />
beskriver i hvor høj grad<br />
m.rectus femoris, patella og patellasenen<br />
er på linje med hinanden. Det er<br />
dog usikkert hvorvidt den anatomiske<br />
Q-vinkel nøjagtigt nok genspejler den<br />
fysiologiske Q-vinkel der repræsenterer<br />
muskelkraftsretningen i quadricepsmekanismen.<br />
BEHANDLINGS MULIGHEDER<br />
Der fi ndes en række metoder til kirurgisk<br />
korrektion af patella luksation, alt<br />
efter hvor udtalt luksationen er. Metoderne<br />
kan inddeles efter effekt og<br />
position i forhold til patella. De hyppigst<br />
brugte er fremhævet.<br />
• Proximal korrektion<br />
º Femur osteotomi<br />
º Flytning af udspring af m. rectus<br />
femoris eller m. sartorius<br />
• Distal korrektion<br />
º Flytning af tuberositas tibiae<br />
• Trochlea fordybning<br />
º Chondroplastik<br />
º Sulcoplastik<br />
º Trochleoplastik<br />
– Wedge recession<br />
– Block recession<br />
• Lateral forstærkning (til medial<br />
luksation – omvendt til lateral)<br />
º Imbrication af laterale fascie<br />
º Femoropatellar sutur<br />
• Minimering af tibias interne rotation<br />
º Fabellotibial sutur<br />
º Fremrykning af proximale fi bula<br />
• Nedsættelse af medialt træk (til medial<br />
luksation – omvendt til lateral)<br />
º Medial desmotomi<br />
º Transpositionering af<br />
quadricepsmekanismen<br />
• Korrektion af tibiamorfologi<br />
º Tibia osteotomi<br />
Proximal korrektion er sjældent brugt,<br />
da femur osteotomi forbeholdes til<br />
sjældent forekommende grad fi re luksationer.<br />
Flytning af udspringet af m.<br />
rectus femoris bruges til at rette muskelkraftsretningen<br />
hos jagthunde med en<br />
arbejdsfremkaldt luksation. Ved at fl ytte<br />
udspringet lateralt på femur, ændres retningen<br />
af den fysiologiske Q-vinkel, og<br />
den mediale kraft på patella mindskes.<br />
En lignende effekt kan opnåes ved fl ytning<br />
af m. sartorius.<br />
De nedennævnte procedurer tager<br />
afsæt i en lateral arthrotomi , der gør det<br />
muligt at undersøge knæleddet med<br />
korsbånd, menisk og bruskoverfl ade.<br />
Flytning af tuberositas tibiae (distal<br />
korrektion) er en af de mest brugbare<br />
metoder til at stabilisere patella. Proceduren<br />
kombineres nemt med en<br />
standard lateral arthrotomi, og udføres<br />
ved brug af håndsav, osteotom eller<br />
knoglesaks. Ved brug af håndsav, kræves<br />
en lille medial incision (fi gur 8).<br />
Tilhæftningen adskilles proximalt fra resten<br />
af tibia et par millimeter caudalt for<br />
patellasenen. Knoglestykket skal være<br />
stort nok til isætning af et søm eller en<br />
skrue, alt efter patientens størrelse. Tilhæftningen<br />
fl yttes gradvist lateralt (for<br />
medial luksation) indtil patella virker stabil<br />
under bevægelse af leddet. Når den<br />
ønskede stabilitet er opnået, fi kseres tilhæftningen<br />
ved hjælp af et eller to søm,<br />
eller en skrue, og et ”tension band” for<br />
at modvirke trækkraften fra quadricepsmekanismen.<br />
Distalt bør man undgå at<br />
skære helt igennem knoglen, således at<br />
der bevares et ”hængsel” der yderligere<br />
kan fungerer som ”tension band” ved<br />
isætning af søm (fi gur 9). Hvis det er<br />
nødvendigt at fl ytte tilhæftning længere<br />
end den distale tilhæftning tillader, kan<br />
denne overskæres og en cerclage kan<br />
bruges som ”tension band” i stedet for.<br />
Brug af cerclage anbefales altid hos<br />
store hunde, da risikoen for løsning er<br />
højere jo større hunden er. Ved eventuelt<br />
løsning, kan der opstå alvorlige<br />
komplikationer, der kræver omgående<br />
behandling.<br />
Fordybning af trochlea foretages hvis<br />
dybden er under halvdelen af patellas<br />
tykkelse. Det kan være svært at se under<br />
operation, men ved tilbagetrækning<br />
cranialt og medialt er det muligt at se<br />
ledoverfl aden og få en idé om forholdet<br />
mellem patella og trochleas dybde. Er<br />
trochleas dybde utilstrækkelig, foretages<br />
en uddybning af denne efter en af<br />
følgende metoder.<br />
Metoden kan vælges udfra et alderskriterium.<br />
Figur 8: Patellasenen bevares ved brug af Allistang omkring senen når tuberositas<br />
tibiae osteotomeres. Patienten ligger med kroppen til højre og nedad. En lille håndsav<br />
benyttes til osteotomien.<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 15
Figur 9: Tuberositas tibiae kan nu flyttes lateral på et distalt hængsel, da savsnittet<br />
er kortere end tibias kranial kant. Kroppen ligger opad, og pincetten peger på<br />
osteotomistedet på tibia.<br />
Figur 10: Et kileformet stykke fjernes fra<br />
trochlea ved hjælp af en håndsav: knoglevæv<br />
kan fjernes fra bunden og sidene<br />
til videre fordybning hvis nødvendigt.<br />
Kroppen ligger til venstre.<br />
Figur 11: Brusk og knogle stykket reponeres<br />
efter fordybning. Kroppen ligger til<br />
venstre.<br />
Hos hunde under 5 måneder, er bruskoverfl<br />
aden i trochlea rimelig tyk og<br />
ikke stærkt fæstnet til det underliggende<br />
knoglevæv. Derfor kan brusken<br />
nemt hæves fra distalt til proximalt efter<br />
gennemskæring langs trochleas sider<br />
efterfulgt af et tværgående snit distalt,<br />
der forbinder de to første incisioner i<br />
brusken (chondroplastik). Knoglevævet<br />
under den nu eleverede brusk fjernes<br />
ved hjælp af rongeur eller skarp ske før<br />
brusken lægges tilbage i sin oprindelige<br />
position. Efter 5 måneders alderen bør<br />
denne metode ikke anvendes da brusken<br />
er tyndere og bedre fæstnet til det<br />
underliggende knoglevæv.<br />
Sulcoplastik er enkel at udføre. Med<br />
rongeur eller en rasp fjernes brusk og<br />
knoglevæv i trochlea. Den blottede<br />
knogle tildækkes langsomt af ny fi brocartilago,<br />
der danner en ny ledoverfl aden<br />
i trochlea. Fibrocartilago er ujævn<br />
og opnår ikke samme kvalitet som den<br />
oprindelige hyaline brusk. Sulcoplastik<br />
anbefales derfor ikke, da der fi ndes<br />
bedre alternativer.<br />
Trochleoplastik med ”wedge recession”<br />
er en enkel metode til at fordybe<br />
trochlea, især i midten. Under operationen<br />
udskæres en spids skive af brusk<br />
og knogle der strækker fra proximalt i<br />
trochlea til distalt lige cranialt for det bagerste<br />
korsbånds udspring. Hvis savklingen<br />
er rimelig tyk, er det ikke altid nødvendigt<br />
at skære mere knogle væk før<br />
brusk- og knogleskiven genindsættes.<br />
Er trochlea stadig ikke dyb nok, skæres<br />
en tynd skive til ud parallelt med første<br />
snit. Brusk- og knogleskiven forsænkes<br />
herved yderligere. Fjernelse af lidt af<br />
spidsen af skiven kan gøre placering lettere.<br />
Friktionen mellem skiven og femur<br />
er nok til at holde stykket på plads. Hvis<br />
der opstår et trin mellem den fordybede<br />
trochlea og femur i den proximale ende,<br />
slibes trinet ned med rasp eller rongeur<br />
(fi gur 10 og 11).<br />
Trochleoplastik med ”block recession”<br />
er en nyere teknik der giver en bedre<br />
effekt proximalt i forhold til wedge recession.<br />
Trochleoplastikken startes ved<br />
at save to parallelle snit, et på hver side<br />
af trochlea, som fortsættes med ostetom<br />
under trochlea fra proximalt til distalt.<br />
Dette gøres forsigtigt, især ved enderne,<br />
da knoglestykker nemt løsnes.<br />
Derefter fjernes knogle fra femur for at<br />
fordybe trochlea. Stykket genindsættes<br />
og små stykker af det fjernede knogle-
væv kan evt indkiles langs kanterne for<br />
at fastgøre stykket. Eventuel trindannelse<br />
proximalt fjernes som tidligere<br />
beskrevet (fi gur 12).<br />
Imbrication af knæleddets fascia foretages<br />
til sidst. Imbrication alene øger<br />
ikke patellas stabilitet tilstrækkeligt, men<br />
bør kombineres med korrektiv osteotomi.<br />
Ved hjælp af suturer trækkes fascia<br />
imod patella. Det er vigtigt at kontrollere<br />
stabiliteten efter hver sutur, for at<br />
undgå overkorrektion. Alternativt, kan<br />
der fjernes et stykke fascie og derefter<br />
sutureres defekten. Fascien bør strammes<br />
så præcist som muligt for at undgå<br />
over- eller underkorrektion.<br />
Femoropatellar suturer skaber en lignende<br />
effekt som overstående, men kan<br />
være sværere at anlægge for at opnå<br />
det optimale træk. Fabellotibial sutur og<br />
fremrykning af proximale fi bula kan generelt<br />
ikke anbefales, da effekten oftest<br />
er kortvarig, idet de underliggende biomekaniske<br />
fejl ikke rettes. Hvis vævet<br />
medialt for patella er for stramt, kan det<br />
være svært at reponere patella i trochlea.<br />
Hos disse patienter er en begrænset<br />
desmotomi nødvendigt. Fascia, og evt.<br />
ledkapsel overskæres langs siden af<br />
patella, således at patella kan reponeres.<br />
Da desmotomi er forbundet med<br />
en højere risiko for komplikationer, bør<br />
desmotomien ikke foretages for agressivt.<br />
Årsagen til komplikationerne hos<br />
hunde er endnu ukendt, men hos mennesker<br />
kan det bevirke at patella drejer<br />
om sin længdeakse og derefter lukserer<br />
igen. Hos et mindre antal hunde er<br />
quadricepsmusklerne meget skæve,<br />
og fridissekering frafemur proximalt til<br />
trochanter tertius kan have en god effekt.<br />
Under dissekering skal man være<br />
opmærksom på blodkar og nerver til m.<br />
vastus medialis. Musklen er ikke fast<br />
knyttet til knoglen og frigøres relativt let<br />
ved stump dissektion.<br />
Tibia osteotomi benyttes kun hos patienter<br />
hvor knoglen er meget misdannet,<br />
og kun efter grundig orthopædisk<br />
udredning og planlægning.<br />
BEHANDLINGSPLAN<br />
Kirurgisk behandling anbefales til alle<br />
patienter med kliniske symptomer. Hos<br />
patienter med luksation, men uden<br />
kliniske tegn på problemer, er kirurgisk<br />
behandling omstridt. Selv om ejeren<br />
måske ikke bemærker problemer, kan<br />
patienten godt have smerter eventuelt<br />
på grund af brusskader, der vides at<br />
være meget smertefulde hos mennesker.<br />
På den anden side, har mange<br />
små hunde med grad 1 luksation et helt<br />
normalt liv. Kirurgi bør ikke udsættes<br />
på grund af patientens unge alder, da<br />
skeletforandringer kan forværres under<br />
patientens opvækst.<br />
Procedurer vælges efter sværhedsgrad,<br />
alder, kliniske fund og intra-operative<br />
undersøgelser (se tabel 2).<br />
Pelsen klippes fra hofteområdet ned<br />
til under hasen, og patienten afdækkes<br />
så man nemt kan bevæge knæ- og haseled<br />
under operationen. På den måde, er<br />
det lettere at udeføre den intraoperative<br />
undersøgelse. Efter hver procedure,<br />
skal stabiliteten kontrolleres ved bevægelse<br />
og drejning af knæled for at prøve<br />
at fremkalde luksation. Når først patella<br />
er stabiliseret ved hjælp af osteotomi<br />
eller trochleoplastik, kan man fortsætte<br />
med fascieopstrammning som feks.<br />
imbrication og derefter en almindelig<br />
lukning.<br />
Benet skal ikke immobiliseres efter<br />
operation, men forbinding i én til to<br />
dage hjælper med at mindske den postoperative<br />
hævelse. Før forbindingen<br />
påsættes, bør kryoterapi anvendes for<br />
at mindske hævelse. Kryoterapi kan<br />
fortsættes tre til fi re gange dagligt i et<br />
par dage efter forbinding er fjernet.<br />
Fysioterapi og massage indgår også i<br />
den post-operativ behandling af disse<br />
patienter på Institut for Mindre Husdyr<br />
Sygdomme. Smertebehandling er afgørende<br />
for et optimalt behandlingsforløb<br />
og der bør allerede ved anæstesiplanlægning<br />
tages højde herfor. Opioider,<br />
NSAID, epiduralanalgesi og lokalanal-<br />
Figur 12: Til venstre ses den klassisk wedge recession trochleoplastik, til højre den<br />
nyere block recession metode.<br />
Tabel 2: Nævnte procedurer for hver grad er almindeligvis minimumskravene for<br />
at opnå stabilitet. Der vælges som regel mere omfattende procedurer jo højere<br />
sværhedsgraden er. Til hver sværhedsgrad bruges normalt også procedurerne til de<br />
underliggende sværhedsgrader.<br />
Grad<br />
4<br />
Osteotomi af femur og/eller tibia<br />
Fridissikering af quadricepsmekanismen<br />
3 Chondroplastik Trochleoplastik (wedge eller block)<br />
2<br />
1<br />
Flytning af tuberositas tibiae<br />
Femoropatellar sutur<br />
Fascieimbrication<br />
Desmotomi<br />
Flytning af tuberositas tibiae<br />
Fascieimbrication<br />
Desmotomi<br />
Under 5 måneder 5 måneder og ældre<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 17
gesi benyttes i kombination både præ-,<br />
intra- og postoperativt og gør det muligt<br />
at sikre så god analgesi som muligt<br />
inden patienten hjemsendes. Optimal<br />
smertebehandling vil også hjælpe til<br />
med at få patienten til at bruge benet så<br />
hurtigt som muligt efter operationen.<br />
Begrænset motion i snor er tilladt i fi re<br />
til seks uger hvorefter osteotomier og<br />
trochleoplastikker forventes at være<br />
afhelet.<br />
Hvis hunden ikke vil bruge benet<br />
efter et par uger, bør der foretages<br />
grundig undersøgelse både klinisk og<br />
med røntgenoptagelser for at søge at<br />
afdække evt. årsag.<br />
Ved kontrol seks uger efter operationen,<br />
tages nye røntgenoptagelser til at<br />
vurdere helingsprocessen. Hvis der blev<br />
anvendt søm til fi ksering af tuberositas<br />
tibiae, kan det normalt fjernes på dette<br />
tidspunkt hvis det skønnes nødvendigt.<br />
Nogle hunde viser tegn på smerter ved<br />
dyb palpation over sømmet, og sømmet<br />
kan løsne sig når hunden begynder at<br />
få fri motion. Seponering af sømmet er<br />
let at foretage igennem en lille incision.<br />
Cerclage fra ”tension band” er vanskeligere<br />
at fjerne og kan normalt efterlades<br />
uden problemer.<br />
PROGNOSE<br />
Prognosen for let påvirkede hunde er<br />
almindeligvis god. Ved grad 3 eller mindre<br />
kan et godt resultat forventes hos<br />
cirka 90% af patienterne. Postoperativt<br />
kan der hos disse patienter ses en gad<br />
1 luksation, dog uden tydelige kliniske<br />
tegn. Prognosen hos hunde med grad 4<br />
luksation er mere reserveret, da der ikke<br />
foreligger evidens vedrørende behandlingseffekten.<br />
Prognosen er højst sandsynlig<br />
afhængig af den præcise skeletetforandring<br />
hos den enkelte hund, og det<br />
må forventes at korrektion kræver fl ere<br />
operationer for at opnå et godt resultat.<br />
PATELLA LUKSATION<br />
HOS KATTE<br />
Situationen hos katte ligner meget<br />
den hos hunde. Alle de overnævnte<br />
undersøgelser og procedurer kan også<br />
anvendes hos katte. Bortset fra halthed,<br />
lægger ejeren tit mærke til en begrænset<br />
springhøjde hos affi cerede katte. Da<br />
katte fra naturens side har mere fl exible<br />
led end hunde, kan recidiverende luksa-<br />
tion blive mere problematisk. Prognosen<br />
er derfor mere usikker end hos hunde.<br />
KONKLUSIONER<br />
Patella luksation er et komplekst orthopædisk<br />
problem med både medfødte<br />
og erhvervede årsagsfaktorer. Patienter<br />
med let til moderat patella luksation kan<br />
efter grundig orthopædisk udredning<br />
forholdsvis enkelt behandles uden<br />
større risiko for komplikationer. Patienter<br />
med højgradig patella luksation og<br />
udtalte skeletale forandringer kræver<br />
omfattende orthopædisk udredning og<br />
operationsplanlægning vha. bl.a. avanceret<br />
billeddiagnostik.<br />
FREMTIDEN<br />
Der forefi ndes i dag kun sparsom viden<br />
om knæets biomekaniske funktion hos<br />
hunde herunder viden om quadricepsmekanismens<br />
biomekaniske og<br />
fysiologiske effekter, og om hvordan orthopædiske<br />
indgreb påvirker disse. Lige<br />
nu undersøger vi, i et PhD projekt ved<br />
Hospital for mindre husdyr, forskellige<br />
metoder til at karakterisere knæleddets<br />
biomekaniske funktion mhp. at kunne<br />
beskrive mere objektive parametre til<br />
brug ved selektion af patienter til operation<br />
og i operationplanlægningen. I<br />
undersøgelsen indgår vurdering vha.<br />
røntgen, ultralyd- og CT-skanning.<br />
ANERKENDELSER<br />
Tak til dyrlæge Hanne Miles og senior dyrlæge<br />
Asger Wenck for kritisk gennemlæsning<br />
og kommentering af manuskriptet.<br />
– Figur 3-7 tilhører Billeddiagnostisk afdeling,<br />
IMHS.<br />
– Figur 10-11 tilhører senior dyrlæge Asger<br />
Wenck, IMHS.<br />
LITTERATURLISTE<br />
– Arthurs GI, Langley-Hobbs SJ (2006):<br />
Complications associated with corrective<br />
surgery for patellar luxation in 109 dogs.<br />
Vet Surg 35(6): 559-566<br />
– Bound N, Zakai D, Butterworth SJ, Pead<br />
M (2009) The prevalence of canine patellar<br />
luxation in three centres. Clinical<br />
features and radiographic evidence of limb<br />
deviation. Vet Comp Orthop Traumatol<br />
22(1):32-7<br />
– Fossum TW (ed)(2006): Patellar luxation,<br />
in Small Animal Surgery (3 rd edition).<br />
Mosby, Philadelphia, sider 1289-1299<br />
– Nagoaka K, Orima H, Fujita M, Ichiki H<br />
(1995): A new surgical method for canine<br />
congenital patellar luxation. J Vet Med Sci<br />
57(1):105-109<br />
– Piermattei DL, Flo GL, DeCamp CE<br />
(ed)(2006): The stifl e joint, in Handbook of<br />
Small Animal Orthopaedics and Fracture<br />
Repair (4 th edition). Saunders Elsevier, Philadelphia,<br />
sider 562-582<br />
– Priester WA (1972): Sex, size and bred as<br />
risk factors in canine patellar dislocation.<br />
JAVMA 160:740-742<br />
– Putnam RW (1968): Patellar luxation in the<br />
dog. Thesis, University of Guelph, Ontario<br />
– Rousch JK (1993): Canine patellar luxation.<br />
Vet Clin North Am Small Anim Pract 23(4):<br />
855-868<br />
– Roy RG, Wallace LJ, Johnston GR, Wickstrom<br />
SL (1992): A retrospective evaluation<br />
of stifl e osteoarthritis in dogs with bilateral<br />
medial patellar luxation and unilateral surgical<br />
repair. Vet Surg 21(6):475-479<br />
– Schnappauf, A (2005) Die sonographische<br />
untersuchung und vermessung des kniegelenkes<br />
bei hunden mit patellaluxation.<br />
PhD thesis, Justus-Liebig-Universität<br />
Gießen<br />
– Towle, HA, Griffon, D, Thomas, MW,<br />
Siegel, AM, Dunning, D, and Johnson, A<br />
(2005) Pre- and post operative radiographic<br />
and computed tomographic evaluation<br />
of dogs with medial patellar luxation.<br />
Vet Surg 34: 265-272<br />
– Willauer, CC and Vasseur, PB (1987) Clinical<br />
results of surgical correction of medial<br />
luxation of the patella in dogs. Vet Surg<br />
16(1): 31-36
Det lunere klima gør<br />
lopper og flåter aktive året rundt<br />
En Frontline Combo behandling<br />
regelmæssigt hver 4. uge<br />
giver kontinuerlig beskyttelse<br />
af både hunde og katte<br />
PRODUKTINFORMATION: Frontline Combo Vet. er et middel til brug på huden mod lopper og mider. Opløsningen indeholder en kombination af et aktivt stof med adulticide egenskaber, fipronil, og et aktivt stof med ovicide og larvicide egenskaber<br />
(S)-methopren. Indikationer: Behandling mod angreb af lopper, flåter og bidende lus hos hund og kat. Beskytter mod nye angreb af voksne lopper i op til 8 uger hos hund og 4 uger hos kat. Forebygger loppernes formering ved at hæmme udviklingen<br />
af æg (ovicid effekt) samt larver og pupper (larvicid effekt) fra æg lagt af voksne lopper i op til 8 uger hos hund og 6 uger hos kat. Effekten over for flåter varer i op til 4 uger hos hund og 2 uger hos kat. Kan indgå i behandling af allergisk eksem<br />
forårsaget af loppeangreb. Mindste behandlingsinterval er 4 uger. Kan anvendes til drægtige og diegivende dyr. Kontraindikationer: Må ikke anvendes til hunde under 8 uger og/eller 2 kilo og katte under 8 uger og/eller 1 kilo. Bør ikke anvendes til<br />
syge eller afkræftede dyr. Bør ikke anvendes til kaniner. Præparatet til hund bør ikke anvendes til kat, da dette kan medføre overdosering. Administrationsmåde: Til udvortes brug. Dosering: Til hund: 1 pipette à 0,67 ml fra 2-10 kg; 1 pipette<br />
à 1,34 ml fra 10-20 kg; 1 pipette à 2,68 ml fra 20-40 kg; 1 pipette à 4,02 ml til hunde over 40 kg legemsvægt Til kat: 1 pipette à 0,5 ml til kat. OBS. Der er forskel i styrkerne på produktet til hund og til kat. Man bør ikke overdosere. Bivirkninger:<br />
Blandt de meget sjældne bivirkninger, der er iagttaget efter brug, er: Forbigående hudreaktioner på applikationsstedet (hudmisfarvning, lokalt hårtab, kløe, rødmen) samt generel kløe og hårtab. Ligeledes er udtalt savlen, reversible nervøse symptomer (forstærket<br />
berøringssans, depression, andre nervøse symptomer) og opkastning observeret. Forsigtighedsregler: Badning med vand inden for 2 dage samt hyppigere end en gang om ugen efter behandling bør undgås. Ved gentagne shampoobade<br />
nedsættes virkningsvarigheden. Undgå at dyr slikker på behandlingsstedet og at dyr slikker hinanden efter behandling. Man bør omgås behandlede dyr med forsigtighed indtil behandlingsstedet er tørt. Tilhæftning af enkelte flåter<br />
kan forekomme. Undgå at få produktet i kontakt med mund og øjne. Vask hænderne efter brug. Dyr eller mennesker med kendt overfølsomhed over for insekticider eller alkohol bør undgå kontakt med produktet. Se endvidere brugsanvisning<br />
på pakningen. Pakninger: Æske med 3 pipetter: 0,5 ml, 0,67 ml, 1,34 ml, 2,68 ml og 4,02 ml. Æske med 6 pipetter: 0,5 ml. Udl. V. Februar 2009.<br />
Indehaver af markedsføringstilladelsen i Danmark: Merial Norden A/S, Mileparken 20 E, 2740 Skovlunde, tlf. 4454 0040.<br />
www.frontline.com<br />
- igen og igen og igen…<br />
FL/DK/A4/02.09
AF JOURNALIST (DJ)<br />
CHARLOTTE RAFN<br />
Der findes ikke megen videnskabelig<br />
dokumentation at holde sig<br />
til, når det gælder fysioterapeutisk<br />
genoptræning af hunde. Bl. a.<br />
derfor tjekker personalet på genoptræningscenteret<br />
jævnligt, at<br />
deres arbejde har en positiv effekt<br />
på hundene.<br />
HUNDENES EGET<br />
FITNESSCENTER<br />
På Hospital for Mindre Husdyr er indrettet<br />
et træningscenter med bl.a. vandløbebånd,<br />
vippebræt, bløde madrasser og<br />
store bolde. Her kan hundene få fysioterapeutisk<br />
behandling, som hjælper dem<br />
til at genvinde deres bevægelighed,<br />
balance og styrke<br />
En stor del af hundene, der benytter<br />
centeret, har været omkring hospitalets<br />
øvrige afdelinger. Det kan være hunde,<br />
som er blevet opereret, har fået konstateret<br />
gigt eller en neurologisk lidelse.<br />
– Det er veldokumenteret, at fysioterapeutisk<br />
behandling kan hjælpe mennesker,<br />
der på grund af sygdom eller<br />
ulykke har fået nedsat funktionsevne.<br />
Her er det helt naturligt at tilbyde genoptræning<br />
som en del af behandlingen.<br />
Det samme gælder ikke for vores hunde<br />
og katte, men heldigvis ser vi, at stadig<br />
fl ere også tænker i de baner, når det<br />
handler om vores dyr, siger Anne Vitger<br />
seniordyrlæge og initiativtager til træningscenteret.<br />
Hundene vænner sig hurtigt til udstyret i træningscenteret.<br />
Der kommer også enkelte katte til genoptræning,<br />
men de er vanskeligere at arbejde med.<br />
Genoptræningscenteret på Hospital for<br />
Mindre Husdyr ved det Biovidenskabelige<br />
fakultet på Københavns Universitet<br />
blev åbnet i oktober 2008. Der fi ndes<br />
lignende faciliteter på større klinikker<br />
rundt omkring i landet. Efterspørgslen<br />
og interessen for fysioterapeutisk behandling<br />
er steget voldsomt blandt dyrlæger<br />
og veterinærsygeplejersker i smådyrspraksis<br />
de seneste år. Tidligere har<br />
fysioterapi hos dyr mest været varetaget<br />
af fysioterapeuter, der særligt beskæftigede<br />
sig med behandling af heste. Anne<br />
Vitger er blandt de få dyrlæger, der kan<br />
kalde sig certifi ceret fysioterapeut for<br />
smådyr. Hun har taget den supplerende<br />
uddannelse i Sverige, da den endnu<br />
ikke tilbydes i Danmark, og hendes foreløbige<br />
erfaringer på området er, at man<br />
kan gøre meget på kort tid.<br />
ØGET LIVSKVALITET<br />
– De fl este hunde kommer her på grund<br />
af kroniske lidelser. F. eks. ved vi, at op<br />
mod 20 procent af alle hunde lider af<br />
gigt og ved at træne dem, kan vi reducere<br />
smerterne og bevare deres mobilitet.<br />
Det kan være med til give dem<br />
et længere liv og ikke mindst en bedre<br />
livskvalitet, siger Anne Vitger.<br />
Nogle hunde har fået ”dårlige vaner”<br />
i deres bevægelsesmønster f. eks. på<br />
grund af smerter. Det kan afhjælpes<br />
med den rigtige træning. Desuden kan<br />
hunde, der er blevet opereret, have stor<br />
gavn af den fysioterapeutiske behandling.<br />
Det kan hjælpe dem til at genvinde<br />
bevægeligheden og styrken i det opererede<br />
område, og dermed opnår de<br />
hurtig rehabilitering og mindsket risiko<br />
for mén.<br />
Til hver patient bliver der tilrettelagt<br />
et individuelt forløb.
– En kørestol kan være en udmærket løsning i en periode, men<br />
det bør ikke være en permanent løsning, siger Anne Vitger.<br />
Foto: www.eddieswheels.com.<br />
Små godbidder hjælper, når Anne<br />
Vitger skal have Zelda til at gå slalom<br />
mellem toppene. Øvelsen træner<br />
muskulatur og stabilitet i det<br />
opererede venstre bagben.<br />
– Med de forskellige redskaber kan vi<br />
træne hunden præcis på det område,<br />
den har behov for. F. eks stimulerer<br />
vippebrættet og de store bolde proprioception,<br />
balance og vægtbæring.<br />
Cavalettierne og vandløbebåndet er<br />
effektive, når det gælder genoptræning<br />
af muskelstyrken og bevægeligheden,<br />
siger Anne Vitger.<br />
Træning i vand er velkendt fra human<br />
fysioterapi. Her er der mulighed for at<br />
træne uden at overbelaste leddene. I<br />
hundenes bassin bevæger hunden sig<br />
på et løbebånd. Vandstanden kan justeres,<br />
så hunden får præcis den støtte, der<br />
er brug for, ligesom temperaturen i vandet<br />
kan hæves og sænkes alt efter hvor<br />
hårdt, den arbejder.<br />
KØRESTOLENE KOMMER<br />
De fl este hunde har brug for at træne i<br />
centeret en-to gange om ugen i 10-12<br />
uger. Derudover får de et program til<br />
hjemmetræning.<br />
– Jeg synes, at det er helt naturligt<br />
at bruge penge, tid og energi på at<br />
genoptræne hundene. Det ligger i naturlig<br />
forlængelse af den udvikling, vi<br />
ser med vores kæledyr generelt. De er<br />
blevet en del af vores familie, og når vi<br />
alligevel bruger mange penge på f. eks<br />
Det kræver koncentration for alle<br />
parter, når Anne Vitger træner med<br />
Tinka på de store bolde.<br />
en operation, er det både i hundens og<br />
dens ejers interesse, at den kommer sig<br />
hurtigt og bedst muligt over indgrebet,<br />
siger Anne Vitger.<br />
Der er dog grænser for hvor langt<br />
hun vil gå. Træningen skal være med til<br />
enten at begrænse dyrets smerte eller<br />
forbedre dets mobilitet.<br />
I USA er holdningen en lidt anden.<br />
Her har fysioterapeutisk behandling<br />
på dyr været kendt i mange år, og det<br />
handler ikke nødvendigvis om at forbedre<br />
dyrets helbred, men om at hunden<br />
eller katten skal leve så længe som<br />
muligt. Derfor bliver nogle dyr forsynet<br />
med kørestole, hvis de f.eks. er lammet<br />
på grund af en diskusprolaps. Med kørestolen<br />
fastspændt til kroppen kan de i<br />
nogle timer ad gangen bevæge sig rundt<br />
på en kombination af egne ben og hjul.<br />
Sådanne hjælpemidler er endnu ikke<br />
i brug i Danmark, men Anne Vitger kan<br />
godt forestille sig, at de også en dag vil<br />
blive en del af behandlingstilbuddet til<br />
danske dyr med motoriske problemer.<br />
– Kan en kørestol hjælpe en hund i en<br />
periode, mens den bliver genoptrænet,<br />
ser jeg ingen problemer i det. Men er<br />
det noget, som hunden skal leve med<br />
resten af livet, synes jeg ikke, at det er<br />
den rigtige løsning. For mig er det afgørende,<br />
at der er tale om en midlertidig<br />
Emilie Carlsson har sin hunds fulde opmærksomhed,<br />
mens den bevæger sig på løbebåndet i<br />
varmtvandsbassinet. Vandstanden kan hæves og<br />
sænkes afhængigt af, hvor meget støtte hunden<br />
har brug for.<br />
løsning og ikke en permanent tilstand,<br />
siger Anne Vitger.<br />
MANGLENDE FORSKNING<br />
Anne Vitger er ikke i tvivl om, at fysioterapi<br />
til hunde vil blive en naturlig og<br />
integreret del af behandlingstilbuddet til<br />
hunde med lidelser i bevægeapparatet.<br />
Men effekten af fysioterapi på hunde er<br />
ikke på samme måde veldokumenteret,<br />
som den er hos mennesker.<br />
– Det er meget vigtigt, at vi forholder<br />
os kritisk til tingene og til stadighed<br />
arbejder på at optimere behandlingsprotokoller<br />
og dokumenterer effekten<br />
af behandlingerne. En stor del, af det<br />
arbejde vi udfører, bygger vi på resultater<br />
fra human fysioterapi, erfaringer fra<br />
dagligdagen, og på det, vi tror, virker.<br />
Med tiden får vi forhåbentlig mere konkrete<br />
resultater at forholde os til, siger<br />
Anne Vitger.<br />
Genoptræningscenterets mission er<br />
at kunne bidrage med forskning og uddannelse<br />
inden for området. Og meget<br />
gerne i samarbejde med dyrehospitaler,<br />
der arbejder med genoptræning.<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 21
KENNELHOSTE<br />
AF JOURNALIST JOHN VABØ<br />
Oftest forløber et kennelhostetilfælde<br />
relativt uproblematisk, men er til stor<br />
gene for såvel hund som ejer. Hunden<br />
skal holdes væk fra andre hunde, så<br />
længe den smitter. Den skal måske blive<br />
væk fra træning fl ere uger i træk, og ofte<br />
holder den ejeren vågen om natten de<br />
første par døgn.<br />
Kennelhoste – infektiøs tracheobronchitis<br />
– er en multifaktoriel sygdom.<br />
Den forårsages af en kombination af<br />
forskellige infektiøse agens og en samtidig<br />
medvirken af andre faktorer såsom<br />
stress, dårlige ventilationsforhold, overbelægning<br />
m.v. Sygdommen ses derfor<br />
ofte i hundepensioner, kenneler, dyreinternater,<br />
dyrehospitaler og ikke sjældent<br />
i forbindelse med hundeudstillinger.<br />
Smitten er overvejende luftbåren.<br />
Virus (f.eks. canine parainfl uenzavirus<br />
- CPiV og canine adenovirus type 2<br />
- CAV2) udskillles i ca. 2 uger efter infektion,<br />
hvorimod Bordetella bronchiseptica<br />
og mycoplasmer kan udskilles i<br />
op til 3 måneder. Sygdomskomplekset<br />
er meget smitsomt, og ofte ser træningspladser<br />
og pensioner sig nødsaget til<br />
at lukke ned i en kortere periode, hvis<br />
smittespredningen bliver for omfattende.<br />
Mange vira (CPiV, CAV2, CDV, reovirus)<br />
kan give anledning til akutte respira-<br />
toriske symptomer, men hovedårsagen<br />
til canin infektiøs tracheobronchitis er B.<br />
bronchiseptica i kombination med CPiV.<br />
Bordetella bronchiseptica isoleres<br />
sædvanligvis hos hunde med kennelhoste,<br />
men kan også isoleres fra klinisk<br />
raske hunde. B. bronchiseptica hæfter<br />
sig specifi kt til cilierne i trachea samt i<br />
bronchierne, og persisterer der i ca. 3<br />
måneder. Under den bakterielle vækst i<br />
den tidlige fase ses udtalt hoste.<br />
Eksperimentel aerosolinfektion viser,<br />
at symptomerne opstår 4-7 dage efter<br />
infektion, samt at symptomerne er mildere,<br />
hvis B. bronchiseptica optræder<br />
alene, end hvis der er tale om kombination<br />
med virus. Infektion med B. bronchiseptica<br />
giver immunitet mod denne<br />
i op til 1 år, hvorefter der igen er fuld<br />
modtagelighed.<br />
Canin parainfl uenza – CPiV er det<br />
hyppigst isolerede virus. Infektion med<br />
CPiV alene affi cerer kun overfl adeepithelet<br />
i luftvejene med meget milde<br />
symptomer. Samtidig infektion med B.<br />
bronchiseptica eller mycoplasmer giver<br />
sig udslag i de typiske kennelhostesymptomer.<br />
BEHANDLING:<br />
Lette tilfælde af kennelhoste er som<br />
regel ikke behandlingskrævende, men<br />
mulige differentialdiagnoser skal naturligvis<br />
udelukkes. I mere alvorlige tilfælde<br />
vil behandlingen ofte være palliativ og<br />
koncentreret omkring eventuelle sekundære<br />
bakterielle infektioner i lunger,<br />
bronkier og øvre luftveje.<br />
FOREBYGGELSE:<br />
Hunde med kennelhoste bør så vidt muligt<br />
holdes isoleret, så længe de smitter.<br />
Virus kan, som før nævnt, udskilles i ca.<br />
2 uger efter infektion, mens B. bronchiseptica<br />
og mycoplasmer kan udskilles i<br />
op til 3 måneder. Det er naturligvis urealistisk<br />
og uhensigtsmæssigt at isolere<br />
hunden i 3 måneder, og man bør nok<br />
også forvente, at udskillelsen af agens<br />
bliver lavere efter ophør af de kliniske<br />
symptomer.<br />
I områder med stor populationstæthed<br />
(bymæssig bebyggelse, træningspladser,<br />
hundepensioner, udstillinger og lign.), vil<br />
det være en fordel at fokusere på den generelle<br />
immunitet, dels for at beskytte det<br />
enkelte individ, men også for at nedsætte<br />
det generelle smittepres.<br />
Vaccine mod hundesyge – CDV og<br />
hepatitis – CAV1 er indeholdt i kernevaccinerne<br />
mod parvovirus, hundesyge<br />
og leverbetændelse. CAV2, som er antigenet<br />
i vaccinerne, giver krydsbeskyttelse<br />
mod CAV1 (hepatitisvirus) uden<br />
de for CAV1 karakteristiske vaccinationsbivirkninger<br />
(”Blue eye”).<br />
Parainfl uenza-vacciner fi ndes som<br />
både injektionsvacciner og en overfl<br />
adevaccine (nasalvaccine). B. bronchiseptica<br />
fi ndes i en overfl adevaccine<br />
(nasalvaccine) i kombination med parainfl<br />
uenza.<br />
Nasalvacciner udnytter den fordel,<br />
der kan være i at inducere et immunrespons<br />
i overfl adecellerne ved hjælp af<br />
et IgA-svar suppleret med det senere<br />
IgG-svar i serum. Et sekretorisk IgA-svar<br />
over for et patogen vil være aktivt allerede,<br />
når dyret præsenteres for smitten,<br />
og altså inden smitstoffet optages<br />
og repliceres i organismen. Samtidig<br />
vil IgA-svaret være uafhængigt af evt.<br />
maternelle antistoffer, hvorfor tidlig<br />
vaccination af hvalpe også er en oplagt<br />
mulighed.
Når min bevægelighed er vigtig for dig<br />
SPECIFIC CJD Joint Support<br />
Min nye allierede mod arthritis<br />
Højeste indhold af EPA *<br />
Forstærket antiinflammatorisk effekt<br />
Reduceret nedbrydning af brusk<br />
Højeste indhold af GAG’s * Bedre beskyttelse af led<br />
Moderat energiindhold * Bedre vedligeholdelse af idealvægt<br />
Sælges kun af dyrlæger Professionel og kvalificeret rådgivning<br />
Dechra Veterinary Products A/S<br />
Mekuvej 9 ▪ 7171 Uldum ▪ Tlf. 76 90 11 00 ▪ www.dechra.com<br />
*Baseret på deklarerede værdier<br />
hos producenter af tørfoder<br />
beregnet til ledproblemer.<br />
Avalone
AF DYRLÆGE, PH.D. AAGE KRISTIAN<br />
OLSEN ALSTRUP, PET-CENTRET, ÅRHUS<br />
UNIVERSITETSHOSPITAL<br />
Figur 1: Overfladeanalgesi. Xylocainspray<br />
er velkendt fra den veterinære<br />
klinik, hvor den blandt andet bruges<br />
til at lette intuberingen forud for ventilation.<br />
TEKNIKKER TIL AT ANLÆGGE<br />
LOKALANALGESI HOS DYR<br />
INDLEDNING<br />
Lokalanalgesi har mange fordele til<br />
smertebehandling af dyr. Der er ret få<br />
bivirkninger, og samtidigt er den analgetiske<br />
effekt som oftest god. Lokalanalgesi<br />
bliver i dag fl ittigt benyttet under<br />
operationer på drøvtyggere, hvor risikoen<br />
for tympanitis begrænser brugen<br />
af generel anæstesi. Men lokalanalgesi<br />
burde også være vidt udbredt til mange<br />
andre dyr, eksempelvis ved operative<br />
indgreb på forsøgsdyr, hvor man vil<br />
undgå, at systemisk analgesi påvirker<br />
forsøgsresultaterne. Den væsentligste<br />
årsag til, at lokalanalgesi alligevel bruges<br />
så sjældent er, at anlæggelsen ofte kræver<br />
stor anatomisk indsigt og praktisk<br />
håndelag. Sidste år bragte Dyrlægemagasinet<br />
en artikel 1 om lægemidler til lokalanalgesi<br />
af dyr. Formålet med denne<br />
opfølgende artikel er at give en oversigt<br />
over de mest almindelige teknikker til at<br />
anlægge lokalanalgesi, og således være<br />
til inspiration for mine mange kollegaer,<br />
der dagligt arbejder med dyr. Artiklen<br />
vil dog ikke komme ind på de praktiske<br />
procedurer og doseringer, så her kan<br />
det stærkt anbefales at læse hånd- og<br />
lærebøger om emnet, hvoraf jeg vil anbefale<br />
en af dem 2 . Nogle træk af teknikkernes<br />
historie fremgår af faktaboksen.<br />
OVERFLADEANALGESI<br />
Overfl adeanalgesi er den simpleste form<br />
for lokalanalgesi, idet lægemidlet blot<br />
påføres kropsoverfl aden på det sted,<br />
hvor man ønsker at opnå analgesien.<br />
Påføringen kan blandt andet ske i form<br />
af cremer, salver, gel, plastre eller spray.<br />
Som oftest er koncentrationen af lokalanalgetikum<br />
ret højt (fx 5 % lidocainsalve)<br />
for at opnå effekt. Overfl adeanalgesi<br />
er fortrinsvis egnet til analgesi af hornhinde,<br />
hud, anus, øre, urinveje, snude<br />
og lignende steder. Lægemidler som<br />
lidocain, ropivacain og bupivacain har<br />
alle analgetiske effekter, når de bliver<br />
påsmurt operationssåret. Derimod har<br />
de kun ringe analgetisk effekt, hvis de<br />
bliver påført intakt hud. Omvendt forholder<br />
det sig med slimhinder, hvor man<br />
kan opnå god analgetisk effekt ved blot<br />
at påføre lægemidlet på intakte slimhinder.<br />
Eksempelvis kan lidocain inducere<br />
analgesi i et par millimeters dybte, når<br />
det bliver påført en slimhinde. Spray<br />
med analgetikum på slimhinder bruges<br />
blandt andet ved intubation, hvor<br />
det kan lette intuberingen (se fi gur 1).<br />
Overfl adeanalgesi omfatter endvidere<br />
påsmøring af et analgetikum på urinkatetre,<br />
før de lægges op i blæren. Ligeledes<br />
er der udviklet plastre, som påsættes<br />
huden, hvor der ønskes analgesi, og<br />
herefter vil der langsomt blive frigjort<br />
lidocain til huden. Plastreteknikken er<br />
kendt fra mennesker, men er også blevet<br />
testet på dyr. Resultaterne har dog<br />
været varierende, idet plasmakoncentrationen<br />
synes at variere en del fra dyr<br />
til dyr, selvom dyrene bliver behandlet<br />
på den helt samme måde. Et simpelt<br />
alternativ til brugen af lokalanalgetika<br />
er køling, da dette også nedsætter<br />
smertefølsomheden kortvarigt. Køling<br />
kan opnås ved påføring af fl ygtige kemikalier,<br />
der under fordampning afkøler<br />
huden. Etylklorid er et eksempel på et<br />
sådant produkt. Kølingen bør dog kun<br />
være kortvarig for at undgå frostskader<br />
i huden.<br />
INFILTRATIONSANALGESI<br />
Næst efter overfl adeanæstesi er infi ltrationsanæstesien<br />
den mest simple at
anlægge. Her anvender man en tynd<br />
kanyle til simpel infi ltrering af lægemidlet<br />
i det væv, som man ønsker bedøvet.<br />
Generelt anvender man lavere koncentrationer<br />
af lokalanalgetikum (typisk ½<br />
- 1 % lidocain) end til overfl adeanalgesi.<br />
Da hudpenetrationen og deponering<br />
er smertefuldt, er det en god ide først<br />
at sedere dyret, at påsmøre lokalbedøvende<br />
creme eller sætte plastre på<br />
huden, hvor infi ltrationsanalgesien<br />
efterfølgende skal anlægges. Begræns<br />
antallet af hudpenetrationer, idet et stort<br />
område kan lokalbedøves ved hjælp af<br />
ganske få hudpenetrationer (se fi gur<br />
2). Før injektion af lægemidlet skal man<br />
altid aspirere for at sikre, at lægemidlet<br />
ikke injiceres i et blodkar. Der kan<br />
tilsættes en vasokonstriktor (adrenalin<br />
eller noradrenalin), således at anslagstiden<br />
bliver kortere og virkningstiden<br />
længere. Men brug dog aldrig vasokonstriktor<br />
i perifere lemmer, da det øger<br />
risikoen for gangræn.<br />
PERIFER NERVEBLOKADE<br />
Ved perifer nerveblokade, der også<br />
betegnes ledningsanæstesi, bliver lokalanalgetikum<br />
sprøjtet ind i vævet tæt<br />
omkring en perifer nerve, således at<br />
smerteimpulser ikke kan nå frem til<br />
centralnervesystemet. Perifer nerveblokade<br />
bruges under operationer<br />
- med eller uden generel anæstesi - og<br />
som postoperativ analgesi. Teknikkerne<br />
til perifer nerveblokade kræver stor anatomisk<br />
viden om nervernes forløb. Men<br />
også nervernes fi bertyper bør undertiden<br />
tages i betragtning, da ikke alle nerver<br />
er lige følsomme. Generelt er nerver<br />
med lille diameter mere følsomme end<br />
nerver med stor diameter. Myeliseringsgraden<br />
spiller ligeledes en rolle for nervernes<br />
følsomhed. Tabel 1 viser, hvor<br />
følsomme forskellige typer nervefi bre er<br />
overfor lokalanalgesi.<br />
METODER TIL IDENTIFIKATION<br />
AF PERIFERE NERVER<br />
Selv med en god anatomisk forståelse af<br />
nervernes forløb kan det være vanskeligt<br />
at identifi cere det rigtige sted for perifer<br />
nerveblokade. Der fi ndes heldigvis<br />
fl ere velegnede metoder til identifi kation<br />
af de perifere nerver, som man ønsker<br />
at blokere. Ved den elektriske stimulationsteknik<br />
identifi ceres nerven med en<br />
stimulationsnål. Når nålen er placeret<br />
tilstrækkeligt tæt på nerven, udløser<br />
dette kontraktioner i den muskel, som<br />
nerven innerverer. Elektrisk nervestimulation<br />
er ikke muligt, hvis dyret forud<br />
er muskelrelakseret, og der er risiko<br />
for falsk positivt respons som følge af<br />
direkte muskelstimulation. Alternativt til<br />
elektrisk nervestimulation benyttes også<br />
ultralydvejledt perifer nerveblokade,<br />
hvor nervens forløb bliver identifi ceret<br />
ved hjælp af ultralyd. Ultralydskanneren<br />
skal kunne levere billeder med høj<br />
opløselighed for at identifi cere perifere<br />
nerver, og allerbedst gøres det med en<br />
lineær transducere i frekvensområdet 5 -<br />
15 MHz. De højeste frekvenser er bedst<br />
egnet ved overfl adiske nerver, mens det<br />
er nødvendigt med de laveste frekvenser<br />
til identifi kation af dybereliggende<br />
nerver. Hos mennesker har det vist sig,<br />
at ultralydvejledt perifer nerveblokade<br />
blandt andet reducerer anlæggelsestiden<br />
og anslagstiden, samtidigt med at<br />
succesraten og effektiviteten af blokaden<br />
øges betragteligt. Teknik til ultralydvejledt<br />
perifer nerveblokade er nærmere<br />
beskrevet i Ugeskrift for Læger 3 .<br />
CENTRAL BLOKADE<br />
Ved central blokade bliver lægemidlet<br />
enten deponeret spinalt eller epiduralt.<br />
Forskellen på de to teknikker er, om lægemidlet<br />
bliver deponeret indenfor (spinalt)<br />
eller udenfor (epiduralt) dura mater<br />
Figur 2: Ved infiltrationsanalgesi analgeseres nerver i dermis og subkutis ved deponering<br />
af lægemiddel i vævet. Kanylen føres ind i vævet igennem intakt hud, ikke<br />
igennem sårrandene.<br />
Tabel 1: Sammenhængen mellem nervens egenskaber og følsomheden for lokalanalgesi:<br />
Fibertype Funktion Følsomhed Myelin Tykkelse<br />
Αα (I) motorisk + +++ 12 - 20 μm<br />
Αβ (II) tryk, berøring ++ ++ 5 - 12 μm<br />
Αγ (II) proprioception ++ ++ 3 - 6 μm<br />
Αδ (III) smerte, temperatur +++ + 2 - 5 μm<br />
Β (III) sympatisk prægangl. ++++ + < 3 μm<br />
Χ (IV) sympatisk postgangl. ++++ 0 < 1 μm<br />
Kilde: Modifi ceret efter en veterinær håndbog 2 i faget samt andet litteratur.<br />
Figur af Michael Winterdahl<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 25
Figur 3. Central blokade kan udføres spinalt eller epiduralt alt afhængig af, om lægemidlet<br />
deponeres indenfor eller udenfor dura mater spinalis.<br />
rygmarv<br />
dura mater spinalis<br />
Tabel 3: Nogle gode råd til forebyggelse af nerveskader ved anlæggelse af perifer<br />
nerveblokade:<br />
(1) Brug kortslebne nåle med vinkler på 30 o -35 o . Nålene bør ikke være længere<br />
end nødvendigt.<br />
(2) Før nålen langsomt frem.<br />
(3) Anlæg kun perifer nerveblokade på indikation.<br />
(4) Injicer ikke direkte i nerven (motorisk respons ved stimuli på under 0,2 mA).<br />
(5) Injicer langsomt og kun i mindre fraktioner.<br />
(6) Hvis dyret viser tegn på smerter stoppes injektionen straks.<br />
Kilde: modifi ceret efter human lærebog i anæstesi 4 .<br />
ryghvirvel<br />
epidurale rum<br />
spinalnerve<br />
Tabel 2: Eksempler på lokalanalgetika til perifer og epidural blokade hos vågne hunde:<br />
Lægemiddel Koncent. Dosering Anslagstid Virkningstid<br />
Procain 1 – 2 % 6 mg /kg 10 – 15 min ½ time<br />
Lidocain ½ – 2 % 5 mg/kg 10 – 15 min 1 – 2 timer<br />
Mepivacain 1 – 2 % 5 mg/kg 5 – 10 min 2 – 2½ time<br />
Ropivacain ½ % 3 mg/kg 5 – 15 min 2½ – 4 timer<br />
Kilde: modifi ceret efter en veterinær håndbog 2 i faget.<br />
spinalis (se fi gur 3). Blokaden omfatter<br />
såvel sensoriske, motoriske som autonome<br />
impulser. Mens den spinale teknik<br />
har vundet stor udbredelse til analgesi<br />
af mennesker, er det særligt den epidurale,<br />
der bruges til dyrene. I Danmark<br />
bruges spinal- og epiduralanalgesi ved<br />
ca. 15-20 % af samtlige anæstesier af<br />
mennesker, og er således vidt udbredte<br />
analgesiformer. Veterinært er det oftest<br />
kvæg, som underkastes central blokade<br />
i forbindelse med operative indgreb.<br />
Nogle udvalgte lægemidler til central<br />
blokade er angivet i tabel 2.<br />
SPINALANALGESI<br />
Ved spinalanalgesi, som undertiden<br />
også kaldes subarachnoidal analgesi,<br />
deponeres lægemidlet i cerebrospinalvæsken.<br />
Metoden kræver, at patienten<br />
er helt rolig, og derfor har teknikken<br />
aldrig vundet samme udbredelse i den<br />
veterinære klinik, som den har hos<br />
mennesker. Lokalanalgetikum fordeler<br />
sig i cerebrospinalvæsken, og derfor<br />
er lægemidlets vægtfylde og lejringen<br />
af patienten afgørende for dets virkning.<br />
Ved urolige dyr er der risiko for,<br />
at lægemidlet fordeler sig ukontrolleret<br />
og eventuelt fører til alvorlige komplikationer.<br />
Foruden lokalanalgetika som<br />
lidocain, procain og bupivacain, tilsættes<br />
ofte også opinoider (fx fentanyl og buprenorfi<br />
n) for at forlænge den analgetiske<br />
virkningstid. Spinalanalgesi er begrænset<br />
til brug på dyrets bagkrop, da der ellers<br />
er risiko for åndedrætslammelse.<br />
EPIDURAL ANALGESI<br />
Ved epidural analgesi deponeres lægemidlet<br />
udenfor dura mater spinalis, og<br />
lægemidlet fordeler sig derfor udelukkende<br />
i det epidurale rum. Dette rum<br />
strækker sig fra dura mater spinalis og<br />
ud til hvirvlerne i varierende afstand fra<br />
disse (se fi gur 3). Det epidurale rum er<br />
udfyldt af fedtvæv og indeholder et vidtforgrenet<br />
netværk af vener. Rygmarven<br />
bliver ikke påvirket ved epidural analgesi,<br />
men det gør nerverødderne på det<br />
sted, hvor de passerer epiduralrummet.<br />
Afhængig af injektionssted og -volumen<br />
vil nogle få eller fl ere af nerverødderne<br />
blive blokeret på en gang. Ved større<br />
volumen bør dyret lejres med forparten<br />
hævet, således at respirationslammelse<br />
undgås. Hvis dyret er liggende, skal
det placeres med den side nedad, hvor<br />
man ønsker analgesien. Når først epiduralanalgesien<br />
virker, kan dyret fl yttes om<br />
på den anden side, idet virkningen da vil<br />
holde sig.<br />
LOKAL INTRAVENØS ANALGESI<br />
Ved lokal intravenøs analgesi indsprøjter<br />
man lokalanaletikum i blodbanen i et afspærret<br />
kredsløbsgebet. Kredsløbet kan<br />
afspærres med Esmarks slynge, hvorefter<br />
lokalanalgetikum injiceres i en vene<br />
distalt for slyngen. Analgesien indledes<br />
allerede efter et par minutter og varer<br />
indtil, at slyngen bliver fjernet igen efter<br />
minimum 15 minutter og maksimalt 60<br />
minutter. Lokal intravenøs analgesi er<br />
ikke velegnet til postoperativ analgesi,<br />
da den har begrænset virkningstid.<br />
RISICI VED LOKALANALGESI<br />
Overdosering med lokalanalgesi forekommer<br />
sjældent, hvis blot lægemidlet<br />
deponeres lokalt. I sjældne tilfælde<br />
kan overdosering eller fejlagtig indgift<br />
i blodkar dog medføre systemiske forgiftninger,<br />
som primært viser sig ved<br />
kardiologiske og neurologiske symptomer.<br />
Disse forgiftninger er nærmere beskrevet<br />
i den første af de to artikler 1 . Her<br />
blev det også nævnt, at den samlede<br />
mængde lidocain til katte ikke bør overskride<br />
6 mg/kg og for hunde 12 mg/kg.<br />
Disse doser bør yderligere reduceres,<br />
hvis der er tale om sygdomssvækkede<br />
dyr. Også en for tidlig (< 15 minutter)<br />
fjernelse af Esmarks slynge kan medføre<br />
forgiftning, da lokalanalgetikum<br />
så stadig befi nder sig i blodbanen. Da<br />
epidural analgesi typisk kræver højere<br />
doser af lokalanalgetikum end spinal<br />
analgesi, er risikoen for forgiftninger<br />
tilsvarende større ved epidural analgesi.<br />
Foruden forgiftningerne, kan også indføringen<br />
af kanyler give komplikationer.<br />
Ved de perifere nerveblokader er der<br />
risiko for nerveskader, omend mange af<br />
nerveskaderne kan tilskrives lejringen<br />
og operationen frem for blokaden. I de<br />
fl este tilfælde har nerveskader som følge<br />
af perifer blokade en ret god prognose.<br />
Undersøgelser har godtgjort, at risikoen<br />
for nerveskader er mindre ved brug af<br />
kortslebne kanyler med en vinkel på<br />
30 o -35 o sammenlignet med skarpe kanyler,<br />
der har en vinkel på 12 o -15 o . Tabel 3<br />
giver forslag til, hvordan perifere nerve-<br />
KOKAIN LOKALANALGESI TIL DYR<br />
Kokain blev anvendt som lokalanalgesi til<br />
dyr allerede i 1880´erne.<br />
Øjenlægen Carl Koller (1857-1944) var<br />
den første, der klinisk anvendte kokain<br />
som lokalanalgetikum. Koller blev ansat<br />
på et sygehus i Wien, hvor han kom<br />
til at samarbejde med Sigmund Freud<br />
(1856-1939). De to læger var begge interesseret<br />
i kokain, og de udførte mange<br />
eksperimenter med stoffet. Men mens<br />
Freud udelukkende var interesseret i de<br />
psykiske effekter af kokain, havde Koller<br />
lagt mærke til den lokalanalgetiske effekt<br />
på tungen, når han smagte på kokain.<br />
Han smurte derfor kokain på hornhinden<br />
af frøer, hunde og marsvin, og senere<br />
skader kan undgås. Også de central blokader<br />
kan undertiden medføre neurologiske<br />
bivirkninger som følge af indstik.<br />
Smerter og dysanæstesier i bløddelene<br />
omkring indstiksstedet er som oftest<br />
kun forbigående, mens alvorlige komplikationer<br />
er yderst sjældne. Hæmatomer<br />
forekommer, omend de er sjældne ved<br />
epidural analgesi og endnu sjældnere<br />
ved spinal analgesi. Livstruende komplikationer<br />
omfatter kredsløbsdepressioner<br />
og blødninger i spinalkanalen. Også<br />
infektioner i form af epidural abces og<br />
araknoiditis er livstruende tilstande, som<br />
særligt ses hos individer med dårligt immunforsvar<br />
eller ved systemiske infektioner.<br />
Hos mennesker forekommer en<br />
tilstand kaldet spinal hovedpine, og det<br />
er vist, at denne tilstand kan forebygges<br />
ved brug af tynde kanyler (27 G) frem<br />
for tykkere kanyler.<br />
TEKNIKKERNE KRÆVER<br />
TRÆNING<br />
Formålet med denne artikel er at give<br />
overblik over nogle af de teknikker, som<br />
kan anvendes til lokalanalgesi hos dyr.<br />
Det er dog nødvendigt at konsultere<br />
lærebøger om emnet, før man selv<br />
kaster sig ud i at udføre teknikkerne.<br />
Allerbedst allierer man sig med en erfaren<br />
dyrlæge, der mestre teknikkerne,<br />
og som vil påtage sig opgaven at være<br />
lærermester. Eventuelt kan teknikkerne<br />
trænes på et afl ivet dyr, før det benyttes<br />
også hos sig selv og nogle øjenpatienter.<br />
I 1884 udførte han for første gang en<br />
øjenoperation hos en patient med grøn<br />
stær, hvor han forinden havde bedøvet<br />
øjet med kokain. I løbet af få år blev der<br />
udviklet andre teknikker til at anlægge<br />
lokalanalgesi. Således anvendte Leonard<br />
Corning (1855-1923) året efter for første<br />
gang epidural analgesi på en hund. I 1898<br />
anlagde August Bier (1861-1949) spinal<br />
analgesi på et dyr, sig selv og en assistent.<br />
Infi ltrationsanæstesien blev introduceret<br />
i 1890. Med introduktionen af de mindre<br />
toksiske lokalanalgetika blev alle disse nye<br />
teknikker efterhånden mere udbredte i<br />
den veterinære og humane klinik.<br />
til analgesi af levende dyr. En succesfuld<br />
brug af lokalanalgesi kræver meget<br />
øvelse, men til gengæld vil man efterfølgende<br />
have stor gavn af at beherske<br />
disse teknikker.<br />
LITTERATUR<br />
(1) Alstrup A.K.O.: Lægemidler til lokalanalgesi<br />
af dyr. Dyrlægemagasinet 2008, 5,<br />
4-6.<br />
(2) Tranquilli W.J., J.C. Thurmon & K.A.<br />
Grimm (ed.): Lumb & Jones´ Veterinary<br />
anesthesia and analgesia. Blackwell Publishing,<br />
2007, 1096 pp.<br />
(3) Bendsen T.F. & Z.J. Koscielniak-Nielsen:<br />
Ultralydvejledt perifer nerveblokade.<br />
Ugeskrift for Læger 2007, 169/12, 1096.<br />
(4) Mogensen J.V., L.S.Rasmussen & T.<br />
Vester-Andersen (ed.): Anæstesi. FADLs<br />
Forlag, 2007, 365 pp.<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 27
Det enkle liv – fransk landidyl i<br />
smukke omgivelser<br />
Se www.cotedor.dk
AF JOURNALIST DJ<br />
ANNE MARIE BYE MARBOE<br />
Hun kan ikke kalde sig specialdyrlæge<br />
i dermatologi, som dyrlæge Lene Boysen.<br />
Men siden hun blev færdiguddannet<br />
som dyrlæge i 2002, har Jane<br />
Øster fokuseret sin efteruddannelse på<br />
dermatologi og deltaget i både kurser<br />
og konferencer - i DDD-regi og andre<br />
steder - der har handlet om dermatologi.<br />
Tre somre i træk har hun været på<br />
kursus i Wien, hvor hun har deltaget i<br />
ESAVS’ (European School for Advanced<br />
Veterinary Studies) dermatologiske<br />
kursusrække, og så er hun naturligvis<br />
medlem af ESVD - European Society of<br />
Veterinary Dermatology.<br />
”Det er faktisk en interesse, der først<br />
er kommet, efter jeg blev færdig med at<br />
læse. Jeg blev ansat på Odense Dyrehospital,<br />
hvor der er en vision om, at alle<br />
dyrlægerne specialiserer sig. Jeg ville<br />
gerne fi nde et område, som både kunne<br />
være interessant for min arbejdsplads<br />
og spændende for mig, og valget faldt<br />
så på dermatologi. Det er spændende<br />
at arbejde med specialeområde, som vi<br />
oplever meget ofte i klinikken,” mener<br />
Jane Øster.<br />
SVÆRT AT PASSE IND<br />
Hun er ikke heller ikke den eneste dyrlæge<br />
på Odense Dyrehospital, der har<br />
interesse for dermatologi.<br />
”Min kollega Hanne Knude Palshof<br />
tager sig også af en del hudpatienter,<br />
og det er en stor fordel at være to. Men<br />
så vidt muligt kommer hudpatienterne<br />
ind til mig – i hvert fald de komplekse<br />
tilfælde,” forklarer Jane Øster.<br />
Men det kan være svært at få struktureret<br />
arbejdet med de dermatologiske<br />
patienter.<br />
”Det er et meget tidskrævende område<br />
som er svært at få til at passe ind<br />
i en travl hverdag på klinikken. Symp-<br />
FOKUS PÅ<br />
DERMATOLOGI<br />
Dermatologi er et specialeområde, hvor der ofte er brug for store og<br />
tidskrævende udredninger, og det kan være svært at få til at passe<br />
ind i den travle hverdag i en almen klinik. Men dyrlæge Jane Øster fra<br />
Odense Dyrehospital gør forsøget.<br />
tomerne på meget forskellige hudproblemer<br />
kan ligne hinanden, og man<br />
kan ofte ikke stille diagnosen uden en<br />
systematisk udredning. Jeg ved aldrig<br />
ved første konsultation, hvor lang tid<br />
udredningen eller behandlingen af en<br />
hudpatient vil tage. Jeg kan have en idé<br />
når jeg ser hunden, som kommer ind af<br />
døren, men i mange tilfælde ved jeg det<br />
først, når jeg har fået optaget en grundig<br />
anamnese og lavet en grundig klinisk<br />
undersøgelse. Især allergiudredning og<br />
diagnosticerede allergipatienter tager<br />
meget lang tid, og vi har dagligt allergipatienter<br />
i klinikken. Dertil kommer, at<br />
der er tale om kroniske hudpatienter,<br />
når jeg diagnosticerer atopi hos en<br />
hund, og det kræver en god kommunikation<br />
med ejeren.<br />
EN HEL DAG TIL UDREDNING<br />
På Odense Dyrehospital prøver man på<br />
forskellige måder at løse problemet med<br />
de meget tidskrævende hudpatienter.<br />
”Hvis jeg ved den første konsultation<br />
kan se, at dette er en tidskrævende patient,<br />
så får<br />
vi ofte ejeren til at efterlade hunden<br />
her en hel formiddag, så vi har mulighed<br />
for at nå gennem fl ere udredninger. Vi<br />
har længe ønsket at afsætte en hel dag<br />
om ugen, hvor jeg kan koncentrere mig<br />
om hudpatienterne - til de mere tidskrævende<br />
udredninger. Men det er lige<br />
med at få tid til at implementere det,”<br />
siger Jane Øster med et smil.<br />
Hun forklarer, at det jo også er et<br />
spørgsmål om at vurdere, hvor lang tid,<br />
man skal bruge på en udredning.<br />
” Vores arbejde skal jo også kunne betale<br />
sig. Og hvor meget kan man tillade<br />
sig at tage for al den tid, man bruger på<br />
at udføre skrab og på at kigge i mikroskopet?”<br />
spørger hun retorisk.<br />
HÆVER NIVEAUET<br />
Men at hendes store interesse for og<br />
indsigt i dermatologiske spørgsmål også<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 29
har været en gevinst for klinikken, er<br />
Jane Øster ikke i tvivl om.<br />
”Det er nok meget naturligt, at man<br />
er mere grundig, når det er noget,<br />
der interesserer én. Men det er også<br />
nødvendigt at arbejde struktureret for<br />
at undgå fejl i udredningen. På vores<br />
interne dyrlægemøder på klinikken gennemgår<br />
vi forskellige aktuelle temaer og<br />
problemstillinger og udnytter hinandens<br />
specialviden og efteruddannelser. Så på<br />
de møder gennemgår jeg nogle gange<br />
nogle dermatologiske emner og udredning<br />
af disse. På den måde synes jeg, at<br />
jeg er med til at hæve niveauet på klinikken<br />
- for alle kolleger” siger Jane Øster<br />
ERFA-GRUPPE<br />
Jane Øster vil gerne gøre noget for, at<br />
dermatologi kommer i fokus – også<br />
blandt kolleger på andre klinikker, så<br />
hun deltager aktivt i arbejdet med etableringen<br />
af en erfa- gruppe. Lene Boysen<br />
har taget initiativet til gruppen, som<br />
foreløbig har omkring 100 interesserede<br />
dyrlæger på maillisten. Det hele er stadig<br />
kun i opstartsfasen, men planen er at<br />
afholde regionale erfa-gruppemøder 3-4<br />
gange om året i de tre regioner: Sjælland,<br />
Fyn & Sydjylland samt det øvrige<br />
Jylland.<br />
”Møderne er tænkt som værende for<br />
alle med interesse for dermatologi. Og<br />
da der jo ikke er nogen klinikker uden<br />
hudpatienter, vil det være relevant for<br />
rigtigt mange. Møderne skal have et<br />
tema og startes med et oplæg fra én af<br />
deltagerne. Med udgangspunkt i aktuelle<br />
cases kan vi så udveksle erfaringer<br />
og holdninger inden for området,” fortæller<br />
Jane Øster.<br />
Det er tanken, at der en gang om året<br />
skal arrangeres et landsdækkende møde<br />
med en ekstern oplægsholder.<br />
CASE<br />
Jane Øster skriver<br />
Den lyse labrador, Rocky, har allergi og har on-and-off haft hudproblemer,<br />
siden den var knap et år. Den har været udredt fra starten, er i hyposensibilisering<br />
(men desværre uden god effekt) og døjer med øreproblemer<br />
og furunkulose på hagen. Sådan en hund er en kronisk patient<br />
og kommer jævnligt til kontrol. Cytologi fra furunkler og ører er vigtigt<br />
at gøre hver gang, så man hele tiden kan monitorere hudproblemet og<br />
behandle ud fra resultatet. Desuden er det en af de patienter, der kræver<br />
god kommunikation mellem mig og ejeren, for det er altafgørende for,<br />
hvor godt hunden har det. Den trives bedst med det rigtige foder, hyppige<br />
shampoo-vask og rens af de affi cerede områder.<br />
Den dag, hvor billedet er taget, var han til kontrol efter et behandlingsforløb<br />
over fl ere uger pga. furunkulosen på hagen, og det så rigtig fi nt<br />
ud. Det var helt afhelet, og der er ikke kommet nye lesioner i de sidste<br />
par uger, så nu fortsætter ejeren med hyppig vask/rens af området for at<br />
forebygge, at der kommer recidiv.<br />
Jeg har også haft patienter med furunkolosis, som har været sterile furunkler,<br />
hvor min cytologiske undersøgelse i klinikken ikke har vist bakterier,<br />
og hvor en dyrkning fra indholdet har været steril. Disse kræver jo<br />
en helt anden behandling end antibiotika, og derfor er det vigtigt at lave<br />
de cytologiske undersøgelser ved hver patient.<br />
Om udredning<br />
Ofte har jeg en primær mistanke, når jeg ser huden på en hudpatient, og<br />
en forventning om, hvilken diagnose jeg vil fi nde, men jeg bekræfter den<br />
altid ved en cytologisk undersøgelse eller anden brugbar diagnostisk<br />
test. For nogle gange bliver man overrasket, og som nævnt kan mange<br />
hudproblemer ligne hinanden. Og så har man brug for at vide, om der er<br />
bakterier eller ej, og om der fx også er malassezia, der skal behandles, eller<br />
om der er ektoparasitter eller ej. Og mange af disse problemer, som er<br />
de hyppigst forekommende, dem kan man jo faktisk diagnostisere med<br />
sine egen cytologiske undersøgelser.
PRODUKTINFORMATION<br />
Rimadyl ® vet. carprofen tyggetabletter 20, 50 og 100 mg til hund.<br />
Egenskaber: Carprofen er et non-steroidt anti-inflammatorisk stof (NSAID) med analgetisk og antipyretisk virkning. Indikationer: Til behandling af aseptiske inflammationer og smertetilstande<br />
i bevægeapparatet samt til postoperativ smertebehandling. Kontraindikationer: Bør ikke anvendes til drægtige og diegivende hunde. Eliminationstiden for NSAID, inklusive carprofen, er<br />
længere hos kat end hos hund og det terapeutiske indeks er mindre. Rimadyl tyggetabletter er kontraindiceret til kat, da der ikke foreligger specifikke data. Bivirkninger: Kliniske undersøgelser<br />
hos hunde viser, at gastrointestinale blødninger forekommer yderst sjældent og kun ved doser, der langt overskrider terapeutisk dosis. Som med andre NSAID er der en lille risiko for påvirkning<br />
af lever- og nyrefunktion. Særlige forsigtighedsregler vedrørende brugen: Anbefalet dosis bør ikke overskrides. Forsigtighed bør udvises ved anvendelse til hvalpe under 6 uger og gamle<br />
hunde. Særlig opmærksomhed bør udvises ved medicinering af dyr med hjerte-, lever- eller nyresygdomme samt ved tilstedeværelse af infektioner. Samtidig medicinering med potente nyretoksiske<br />
lægemidler eller andre NSAID-produkter bør undgås. Interaktioner: Ingen. Dosering: Til peroral administration. Rimadyl ® vet. tyggetabletter er smagskorrigerede og tages villigt af<br />
de fleste hunde. 1 behandling pr. dag med 4 mg carprofen pr. kg legemsvægt. Ved behandling i længere tid end 14 dage, bør hunden regelmæssigt undersøges af den behandlende dyrlæge.<br />
Er der præoperativt givet parenteral analgesi og anti-inflammatorisk behandling, kan denne forlænges ved at følge op med Rimadyl ® vet. tyggetabletter 4 mg/kg dagligt efter behov. Særlige<br />
opbevaringsforhold: Opbevares i original beholder. Pga. smagsegenskaberne bør Rimadyl ® vet. tyggetabletter opbevares sikkert. Alvorlige bivirkninger kan opstå ved indtag af store doser.<br />
Ved mistanke om indtag i doser over det anbefalede kontaktes dyrlægen. Udleveringsgruppe: B.<br />
Pakninger og priser marts 2009:<br />
Jeg har slidgigt -<br />
men ikke i<br />
aftrækkerfingeren!<br />
TYGGETABLETTER<br />
Rimadyl ® vet. tyggetabletter 20 mg x 20 20 mg x 100 50 mg x 20 50 mg x 100 100 mg x 20 100 mg x 100<br />
Forbrugerpris inkl. moms kr. 89,10 kr. 298,80 kr. 131,15 kr. 445,40 kr. 205,95 kr. 692,45<br />
Rimadyl ® vet. carprofen findes også til andre dyr og i andre formuleringer. Yderligere oplysninger fremgår af de respektive produktresuméer, der bl.a. kan findes på www.orionvet.dk. Markedsføringstilladelse<br />
indehaves af Pfizer.<br />
Møllevej 9A • 2990 Nivå • Tlf. 49 12 67 65 • Fax 49 12 66 12 • orionvet@orionpharma.com • www.orionvet.dk
STUD. MED. VET. SPECIALE<br />
AF DYRLÆGE HEIDI NIELSEN<br />
OG STUD. MED. VET. HILDE LEGERNES<br />
HEIDI NIELSEN<br />
Jeg blev færdig som dyrlæge i januar 2009,<br />
og arbejder nu på Romlund dyrehospital.<br />
På kandidatdelen har jeg været på heste<br />
differentieringen, men har også stor interesse<br />
i smådyr og kvæg.<br />
STUD. MED. VET.<br />
HILDE LEGERNES<br />
Bliver færdig uddannet veterinær i april<br />
2009. Har været på hestedifferentieringen,<br />
men har interesse både for stordyr og<br />
smådyr, specielt synes jeg det er spændende<br />
med medicinske patienter.<br />
RIDESKOLEHESTE LEVER<br />
MANGE STEDER EN<br />
KUMMERLIG TILVÆRELSE<br />
Heste der ikke kommer på fold eller kun<br />
på fold i meget kort tid, heste der har<br />
slidmærker og sår som følge af dårligt<br />
tilpassede dækkener og andet udstyr,<br />
halte heste der går med i undervisningen<br />
og dårlige stald- og foldforhold der<br />
langt fra lever op til den nye hestelov<br />
var de vilkår der kom frem i en undersøgelse<br />
af sår og haltheder hos rideheste<br />
i Danmark. Undersøgelsen blev udført<br />
som specialestudie af to dyrlægestuderende<br />
fra KU-Life og omfattede 12 rideskoler<br />
i Midtjylland.<br />
STUDIETS UDFØRELSE<br />
I projektet indgik 12 rideskoler fra Midtjylland,<br />
som havde mellem 17 og 65<br />
heste opstaldet. På rideskolerne blev<br />
der indsamlet informationer om staldforhold,<br />
foldforhold, og information angående<br />
brug af hestene.<br />
Hesteejerne på rideskolerne besvarede<br />
frivilligt et spørgeskema, med<br />
spørgsmål angående brug af hesten,<br />
hvordan hesten var opstaldet, og hestens<br />
ophold på fold. Der blev desuden<br />
samlet informationer ind både for<br />
privatejede og rideskoleejede heste,<br />
og niveauet hestene blev brugt på varierede<br />
fra skovture og op til landsstævneniveau.<br />
Tilfældigt udvalgte heste blev undersøgt<br />
for haltheder og hudlæsioner af de<br />
to dyrlægestuderende, for at se hvorvidt<br />
hesteejernes besvarelser stemte overens<br />
med de fund der blev gjort på de<br />
enkelte rideskoler.<br />
Næsten 10% af danske rideheste<br />
kommer ikke på fold og endnu fl ere<br />
heste kommer kun på fold 2-3 gange om<br />
ugen i få timer<br />
Mange hesteejere er af den holdning,<br />
at der er stor risiko forbundet med at<br />
lukke sine heste på fold, da de nemt kan<br />
pådrage sig skader fra andre heste, og<br />
dermed ikke kan rides. Derfor lod de<br />
deres heste stå passive i deres bokse når<br />
de ikke blev redet, eller eventuelt kom<br />
en tur i en skridtmaskine. Mange undersøgelser<br />
viser at det er vigtig for heste<br />
at komme på fold, da det naturlige for<br />
heste er at holde sig i bevægelse de fl este<br />
af døgnets timer, og heste er sociale<br />
fl okdyr som trives bedst i selskab med<br />
andre heste, således at for eksempel<br />
den vigtige gnubbeadfærd kan udføres.<br />
Ophold på fold styrker også hestens<br />
muskler og sener så de kan holde i<br />
mange år.<br />
Næsten 10 % af de privatejede heste<br />
kom aldrig på fold og 15,6 % af hestene<br />
kom kun på fold mellem 1 og 3 gange<br />
om ugen. 23,3 % af de heste der kom på<br />
fold, var på fold i mindre end to timer,<br />
de dage de kom på fold, mens hovedparten,<br />
31,8 % af hestene var på fold<br />
mellem 5 og 6 timer, de dage de kom<br />
på fold. Kun 17,5 % af hestene var på<br />
fold mere end 7 timer, de dage de kom<br />
på fold. 1,3 % af hesten gik ude døgnet<br />
rundt.<br />
På en af rideskolerne kom elevhestene<br />
kun på fold i to timer to gange om<br />
ugen, mens de på andre rideskoler kom<br />
på fold hver dag dog i varierende antal<br />
timer. På to af rideskolerne i denne undersøgelse<br />
gik elevhestene ude i mere<br />
end 7 timer hver dag.<br />
Heste der kom på fold havde ikke<br />
fl ere skader end heste der ikke kom<br />
på fold. Det svarer i øvrigt til lignende<br />
undersøgelser fra andre lande og bør<br />
medvirke til at afl ive myten om at heste<br />
pådrager sig skader ved at komme på<br />
fold. De havde en del skrammer, typisk<br />
på halsen, som følge af leg hestene imellem,<br />
men dette havde ingen betydning
for brug af hestene, og kan derfor ikke<br />
opveje den positive effekt det har for<br />
heste at komme på fold.<br />
70% AF HESTENE BÆRER ET<br />
DÅRLIGT TILPASSET DÆKKEN<br />
Størstedelen af de privatejede heste,<br />
og en del af rideskolehestene, havde<br />
dækken på både i stalden og ude på<br />
fold. Dette resulterede i, at ca. 70 % af<br />
hestene havde slidsår i større eller mindre<br />
grad fra dækken, og det var faktisk<br />
dækken som var den største risikofaktor<br />
for sår hos heste i denne undersøgelse.<br />
Slidsårene opstod der hvor dækkenet<br />
belastede mest, typisk på hestenes<br />
skuldre og hoftehjørner. Desværre<br />
var det kun et fåtal af hesteejerne som<br />
syntes disse slidsår var et problem, hesteejerne<br />
så slidsårene som en naturlig<br />
følge af brug af dækken.<br />
Især for store dækner giver slid på<br />
hestens skuldre, og ikke mindst kan de<br />
være farlige hvis hesten sidder fast i<br />
stropperne. Måske mangler der bedre<br />
instruktioner til dækkentilpasning, fra<br />
dækkenproducenterne? Det kan også<br />
diskuteres om så mange heste egentlig<br />
har brug for dækken?<br />
Kun få heste blev brugt mere end<br />
4 dage om ugen, og ingen blev brugt<br />
mere end 2 timer hver gang. Så selv om<br />
de blev klippet for at reducere svedproduktionen<br />
under træning, er det ikke<br />
sikkert at det egentlig var nødvendigt<br />
med et dækken, da heste er rigtig gode<br />
til at termoregulere. At termoregulere vil<br />
sige at tilpasse sig svingende temperaturer.<br />
Undersøgelser viser at heste som får<br />
lov at beholde deres naturlige pels og<br />
ikke udstyres med dækken, kan termoregulere<br />
fra minus 10 grader og helt op<br />
til 40 grader.<br />
SÅR SOM FØLGE AF<br />
RIDEUDSTYR ER ET PROBLEM<br />
FOR MANGE HESTE<br />
Der blev i dette studie også fundet sår<br />
og skader som følge af det udstyr der<br />
blev brugt til hestene. I fl ere tilfælde<br />
fandt vi sår i hestenes mundvige fra biddet,<br />
dette skyldtes både forkert tilpasset<br />
bid, men også meget hårdhændede<br />
ryttere, der simpelthen har rykket/ savet<br />
hesten så hårdt i munden at dette har<br />
ført til stor slitage i huden ved munden.<br />
Dette så vi både ved elevhestene og<br />
også hos de privatejede heste, som blev<br />
trænet på et højt niveau.<br />
Dårligt tilpassede trenser og sadler<br />
så vi særligt hos elevhestene, hvor der<br />
mange steder blev brugt det samme<br />
udstyr til fl ere af hestene. Trenserne gav<br />
typisk slidmærker bag hestens ører. Fra<br />
sadlerne så vi gnavsår på mankekammen<br />
og ved gjorden. Desuden så vi<br />
fl ere steder slidmærker fra haleremmen,<br />
da man forsøgte at få en dårlig tilpasset<br />
sadel til at blive på plads ved hjælp af en<br />
halerem.<br />
En dårlig tilpasset sadel kan desuden<br />
give hesten rygsmerter, som med tiden<br />
vil udmønte sig i en halthed. Det er<br />
bekymrende at så mange heste ikke har<br />
korrekt tilpasset udstyr. Da heste jo er<br />
fl okdyr og dermed ikke må virke svage<br />
overfor eventuelle farer, vil mange heste<br />
bide smerten i sig for på denne måde<br />
have større chance for overlevelse.<br />
Derfor vil mange heste først vise tegn<br />
på smerte når det er rigtig slemt og på<br />
dette tidspunkt kan der være sket stor<br />
skade.<br />
DÅRLIGE STALD-OG<br />
FOLDFORHOLD SES MANGE<br />
STEDER<br />
70,5 % af hestene havde sår, dog blev<br />
der kun fundet ganske få heste med<br />
alvorlige skader, og der kunne ikke påvises<br />
nogle bestemte risikofaktorer i forhold<br />
til sårs opståen. Dette til trods for<br />
at både stalde og folde var af varierende<br />
kvalitet, med mange potentielt farlige<br />
løsninger.<br />
Mange af staldene var gamle bygninger<br />
med lavt til loftet og smalle<br />
staldgange, hvor hestene ville kunne pådrage<br />
sig skader når de blev vendt rundt<br />
på staldgangen eller ved at de andre<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 33
heste bed dem når de blev trukket forbi.<br />
Desuden var der mange steder udstyr<br />
hængt op på boksvæggene eller det lå<br />
og fl ød rundt om på staldgangene og<br />
grimer hang ofte stadig i de kæder, hvor<br />
hesten var blevet striglet, med fare for<br />
at en hest kunne træde herpå og hænge<br />
fast i en grime. Derudover var der selve<br />
inventaret med dele stikkende ud, som<br />
heste kunne rive sig på og enkelte steder<br />
hang der elpærer så lavt i boksen at<br />
hestene kunne slå hovedet imod og få<br />
strøm.<br />
Indhegning af foldene var af meget<br />
varierende kvalitet på de enkelte rideskoler.<br />
Flere steder var tråden meget<br />
løsthængende og enkelte steder lå den<br />
helt nede på jorden, med fare for at<br />
hestene kunne træde på det. Tråd der<br />
ligger på jorden ødelægger også strømforsyningen<br />
til det øvrige hegn, så det<br />
bliver virkningsløst. Flere steder var der<br />
ikke adgang til vand på foldene, hvilket<br />
er meget vigtigt og et krav i den nye hestelov,<br />
hvis hestene går ude i mere end<br />
4 timer. Da undersøgelsen foregik i vinterperioden,<br />
var de fl este folde meget<br />
mudrede og mange af hestene havde<br />
muk på fl ere ben. Dette kunne løses ved<br />
at dræne foldene bedre eller have større<br />
folde så der ville være tørre områder for<br />
hestene at opholde sig på. Undersøgelser<br />
viser nemlig at heste foretrækker at<br />
stå på tørre områder fremfor mudrede,<br />
samtidig undgås også problemer med<br />
muk og forvridninger i det glatte underlag.<br />
GENNEMSNITSALDEREN HOS<br />
RIDEHESTE I DANMARK ER<br />
EKSTREM LAV<br />
Der er ca. 150 000 rideheste i Danmark,<br />
og gennemsnitsalderen for disse er i<br />
nogle opgørelser fundet at være helt<br />
ned til 7 år. Tidligere studier viser at<br />
hestene typisk afl ives som følge af haltheder.<br />
Der mangler dog information om<br />
hvor mange heste som bliver skadede,<br />
og hvad årsagen til disse skader er. Ved<br />
at fi nde risikofaktorer i hestens miljø kan<br />
disse fjernes, og forekomsten af skader<br />
kan derved reduceres således at hestevelfærden<br />
øges.<br />
I forbindelse med undersøgelserne<br />
for haltheder og hudlæsioners opståen<br />
blev der også kigget på hestenes generelle<br />
sundhed og trivsel. Da fl ere af<br />
bestemmelserne i den nye lov om hold<br />
af heste trådte i kraft 1/1-2008 blev<br />
der også set på hestenes opstaldningsforhold<br />
og brug i forhold til den nye<br />
hestelov.<br />
MANGE HALTE HESTE BLIVER<br />
IKKE TILSET AF DYRLÆGEN<br />
Halthed er en bevægelsesforstyrrelse,<br />
hvor hesten på grund af smerte et eller<br />
andet sted i et ben forsøger at afl aste<br />
det.<br />
15,4 % af hestene i denne undersøgelse<br />
var halte, og vi kunne ikke<br />
fi nde sammenhæng mellem hverken<br />
staldforhold, foldforhold eller brugen af<br />
hestene.<br />
Det overraskede os at ingen af hesteejerne<br />
til de halte heste havde haft<br />
dyrlægen ude og undersøge de halte<br />
heste. Dermed var der ikke stillet nogen<br />
diagnose for de halte heste, så præcis<br />
hvorfor hestene havde smerte i et ben<br />
er uvist. Dette er bekymrende, da hestene<br />
jo således heller ikke får nogen<br />
behandling samt plan for genoptræning,<br />
hvilket kan have stor indfl ydelse på hestens<br />
holdbarhed<br />
ER DET OK AT HALTE HVIS<br />
MAN ER GAMMEL?<br />
Vi oplevede på fl ere rideskoler at elevheste<br />
der gik undervisning var halte.<br />
Når vi spurgte ridelæreren hvorfor de<br />
ikke tog en halt hest ud af undervisningen,<br />
var svaret at det gjorde den tit eller<br />
den var gammel. Dette er et alvorligt<br />
problem som vi mener der bør gøres<br />
noget ved, da en hest der halter, er en<br />
hest med smerte uanset om det er noget<br />
den gør tit eller om den er gammel. Vi<br />
syntes på denne baggrund at det bør<br />
undersøges hvorvidt ridelærerne eller<br />
de ansvarlige for hestene på rideskolerne<br />
er kompetente til at have ansvaret<br />
for hestene.<br />
PRIVATEJEDE HESTE HAR<br />
BETYDELIGT BEDRE FORHOLD<br />
END ELEVHESTE<br />
På tre af rideskolerne havde elevhestene<br />
rigtig gode forhold, hvor de stod<br />
sammen med de privatejede heste og<br />
havde samme pladsforhold og tilgang<br />
til fold. På de resterende var det desværre<br />
ikke sådan. Elevhestene stod i<br />
de ringeste staldafsnit og havde til tider<br />
meget små bokse. Nogle af hestene<br />
stod i spiltov, hvilket hæmmer hesten i<br />
sin naturlige adfærd, både med hensyn<br />
til at lægge sig og rejse sig, men hindrer<br />
dem også i bevægelse og kontakt med<br />
nabohesten. Spiltove bliver forbudt fra<br />
1/1 2011 ifølge den ny lov om hold af<br />
heste.<br />
Den generelle sundhedsstatus blev<br />
ikke fundet optimal blandt elevhestene.<br />
Elevhestene blev ved observation fundet<br />
sammenfaldne i muskulaturen og<br />
matte i pelsen, samt mange steder var<br />
hovplejen ringe.<br />
Den nye lov om hold af heste forventes<br />
ud fra observationerne i dette studie<br />
at kunne øge velfærden blandt elevhestene,<br />
da lovens bestemmelser skal sikre<br />
bedre stald- og foldforhold samt adgang<br />
til motion. Der forventes ikke de store<br />
ændringer blandt privatejede heste, da<br />
deres forhold og sundhedsstatus overordnet<br />
set er i overensstemmelse med<br />
den nye lov om hold af heste, bortset fra<br />
kravet om adgang til fold.<br />
DEN NYE LOV OM HOLD AF<br />
HESTE<br />
Den nye hestelov har en del gældende<br />
bestemmelser fra 2008. Alle rideskolerne<br />
som indgik i projektet var i gang<br />
med planlægningen af de nødvendige<br />
ændringer, og der var en meget positiv<br />
holdning til den nye lov. Generelt var<br />
det ikke nødvendig med ændringer af<br />
størrelsen på foldene, men en del af<br />
staldene skulle bygges om for at kunne<br />
møde de nye krav til boksstørrelser og<br />
loftshøjde.<br />
Ifølge den nye lov om hold af heste<br />
kan justitsministeren fastsætte regler om<br />
hvorvidt, at den som er ansvarlig for et<br />
professionelt hestehold skal være over<br />
18 år, samt have en relevant faglig uddannelse<br />
hertil.<br />
I Norge arbejdes der på at indføre<br />
krav om et kursus i grundlæggende<br />
hestekundskab for hestehold >10 heste,<br />
eller ved ejerskab af en stald hvor<br />
der er fl ere end 10 heste. Den norske<br />
fødevarestyrelse er allerede gået i gang<br />
med at afholde sådanne kurser, der efter<br />
bestået eksamen giver et kompetencebevis.<br />
Kurserne afholdes over to weekender,<br />
og der gennemgås blandt andet<br />
grundlæggende anatomi, fysiologi,<br />
ernæring, førstehjælp, fodringslære og<br />
læren om stald-og-foldindretning. Dette<br />
kunne indføres i Danmark og gerne<br />
også for de som kun ejer en enkelt hest,<br />
det kunne evt. være et krav for at kunne<br />
anskaffe sig en hest.<br />
Med et sådant kompetencebevis<br />
menes hestenes gennemsnitsalder og<br />
velfærd at øges betydeligt, da det ofte<br />
skyldes mennesker, der på grund af<br />
uvidenhed og mangel på horsemanship<br />
ikke behandler og træner deres heste<br />
korrekt.
A New Approach to Equine<br />
GI Health Diagnostics.<br />
The SUCCEED® Equine Fecal Blood Test is a powerful new tool in<br />
the practitioner’s arsenal. Here’s why...<br />
Numerous studies have been published in the last 15<br />
years regarding Equine Gastric Ulcer Syndrome (EGUS).<br />
Several of these have shown an incidence of up to 90%<br />
in race horses 1 and 60% in show horses 2,3 . While signifi<br />
cant attention is placed on the gastric region, recent<br />
research has revealed that 63% of performance<br />
horses suffer from ulcers in the colon. 4<br />
While gastric endoscopy is a reliable method<br />
of diagnosing EGUS, colonic ulcers have<br />
been much more diffi cult to observe to<br />
date. The relatively high incidence of<br />
colonic ulcers underscores the need<br />
for a reliable diagnostic tool.<br />
In 2006, Freedom Health, LLC, conducted<br />
a study that showed that albumin<br />
introduced into the stomach of a<br />
horse is degraded by enzymes, such<br />
as pepsin and trypsin, while hemoglobin<br />
is resistant to the action of<br />
digestive enzymes, acids and bacteria.<br />
As such, the presence of albumin<br />
in the horse’s feces is indicative of a<br />
hindgut lesion, at a point caudal to<br />
the common bile duct in the duodenum.<br />
The presence of hemoglobin in<br />
a horse’s feces may indicate lesions anywhere along the<br />
digestive tract.<br />
Based on this preliminary research, Freedom<br />
Health designed a test kit using purifi ed antibodies<br />
targeted to equine albumin and hemoglobin<br />
to produce a highly specifi c and sensitive reaction.<br />
The new product, called the SUCCEED Equine Fe-<br />
cal Blood Test (FBT) includes two antibody wells.<br />
By placing a few drops of diluted fecal matter in each<br />
well, the presence of albumin and hemoglobin are<br />
detected within minutes, and a diagnosis can be made<br />
immediately, at the point of care.<br />
To validate and calibrate the SUCCEED FBT, results<br />
were compared with visual observations of gastric<br />
and colonic tissue samples from 86 equine subjects<br />
following necropsy. Test A (albumin) was<br />
compared to colonic lesions grade 1 or higher,<br />
while Test H (hemoglobin) was compared to<br />
lesions grade 2 or higher (where whole blood<br />
was visible) in both the stomach and colon.<br />
Results are as follows:<br />
®<br />
The study shows that FBT is a reliable test<br />
for both gastric and colonic lesions, and<br />
is effective in distinguishing the two.<br />
With the SUCCEED Equine Fecal<br />
Blood Test, practitioners have a simple, afford-able<br />
and minimally invasive method for testing horses<br />
right in the barn. Regular testing is highly recommended,<br />
especially for horses used in performance,<br />
or where their care and feeding place the horses at<br />
higher risk for digestive disorders. The FBT is also an<br />
ideal adjunct to veterinary wellness programs.<br />
<br />
N = 86 Test A Test H<br />
(August 2007) (Colonic) (Full GI Tract)<br />
Sensitivity 83% 75%<br />
Specifi city 73% 87%<br />
Predictive Value 95% 96%<br />
P-value 3% 2%<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
www.equidan.dk . Tlf.: +45 201 201 37 / 201 201 39
MAGASINET<br />
FOR PRAKTISERENDE DYRLÆGER<br />
Betfor<br />
Får din hest til at fungere bedre!<br />
Betfor er velsmagende og bidrager til, at hestens totale<br />
næringsoptagelse forbedres.<br />
Præstationsevnen øges, da hesten får mere energi<br />
og lavere mælkesyreniveau efter anstrengelse.<br />
Samtidig stimuleres den ”gode” bakterieflora i<br />
tarmen og væskebalancen forbedres. Så, hvorfor tvivle?<br />
Giv din hest Betfor!<br />
Nordic Sugar A/S, Langebrogade 1, P.O. Box 2100, DK-1014 Copenhagen K<br />
Tel: +45 32 66 25 00. www.betfor.nu<br />
www.dyrlaegemagasinet.dk<br />
Læs DyrlægeMagasinet direkte på nettet<br />
NU HAR DU MULIGHED FOR at læse hele magasinet i en<br />
LivePaper udgave på magasinets hjemmeside<br />
SOM ANNONCØR KAN DU linke direkte fra din annonce i<br />
magasinet til egen hjemmeside via LivePaper udgaven.<br />
Ring på 3990 8000 for yderligere information.<br />
Nr. 5 november 2008<br />
5. årgang<br />
ISSN Nr. 1603-8002<br />
<strong>LÆS</strong> <strong>LÆS</strong> <strong>INDE</strong> <strong>INDE</strong> I I <strong>BLADET</strong> <strong>BLADET</strong><br />
Risikofaktorer Risikofaktorer for for udvikling udvikling af af<br />
pleurit pleurit og og pleuropneumoni pleuropneumoni hos hos svin svin<br />
AF AF VETERINÆR VETERINÆR MED MED SPECIALE SPECIALE I I DYRESUNDHED,<br />
DYRESUNDHED,<br />
VET VET MED MED LIC, LIC, PER PER BESKOW, BESKOW, HUSDYRAGRONOM,<br />
HUSDYRAGRONOM,<br />
AGRD, AGRD, DOCENT, DOCENT, AVD AVD FÖR FÖR SVINAVEL SVINAVEL NILS NILS LUNDEHEIM<br />
LUNDEHEIM<br />
OG OG VETERINÆR VETERINÆR MED MED SPECIALE SPECIALE I I DYRESUNDHED,<br />
DYRESUNDHED,<br />
VMD VMD NILS NILS HOLMGREN<br />
HOLMGREN
100ÅR<br />
Gartnernes Forsikring<br />
...................................................................................................................................................................................................................................................................................................<br />
FORSIKRING<br />
Dansk Jordbrug<br />
1908-2008<br />
Tegn Familiens<br />
Dyreforsikring<br />
hos os...<br />
· Hundesyge- og ansvarsforsikring<br />
· Kattesygeforsikring<br />
Læs mere om os på:<br />
www.garfors.dk<br />
Eller ring på: 4371 1777<br />
Gartnernes Forsikring har forsikret ”Jordens folk”<br />
i mere end100 år.<br />
- Vi kan sammen med Familiens Dyreforsikring tilbyde de<br />
fleste forsikringer til privat- og erhvervskunder.
AF JOURNALIST PETER JÜRGENSEN<br />
LEASING ER ALTID EN<br />
OVERVEJELSE VÆRD<br />
Dyrlægers generelt høje indtægter gør<br />
dem til potentielt gode kunder hos leasingselskaberne.<br />
Behovet for instrumenter<br />
og andet udstyr skal dog være ca.<br />
200.000 kr. før det kan betale sig, mener<br />
direktør Christian Brandt fra Finans &<br />
Leasing. Han råder samtidig til, at man<br />
læser leasingkontrakterne grundigt, før<br />
de skrives under.<br />
I 2004 indgik danske virksomheder<br />
leasingaftaler for 23 milliarder kr. Tre år<br />
senere var dette tal steget til 35 milliarder,<br />
hvilket er en stigning på ikke mindre<br />
end 50 procent. Alt tyder således på at<br />
leasing i dag er en solidt rodfæstet fi nansieringsform,<br />
også selv om den fortsat<br />
er mere udbredt i en række andre europæiske<br />
lande.<br />
Begrebet leasing har været kendt<br />
siden slutningen af 1940’erne, men har<br />
udviklet sig gradvist.<br />
”Den væsentligste grund til at lease,<br />
er at man kan spare likviditet. Som en<br />
tommelfi ngerregel gælder det dog, at<br />
f.eks. en dyrlæge helst skal have behov<br />
for udstyr i størrelsesordenen 200.000<br />
kr. I modsat fald står besværet med at<br />
tegne en leasingaftale, ikke mål med udbyttet,<br />
og det vil formentlig bedre kunne<br />
betale sig at fi nansiere udstyret via kassekreditten<br />
eller i form af et banklån”,<br />
forklarer direktør Christian Brandt fra<br />
Finans & Leasing, som er interesseorganisation<br />
for 35 leasingselskaber.<br />
”Imidlertid er der jo grænser for, hvor<br />
meget selv gode kunder kan låne i banken.<br />
Det kommer man ud over ved at<br />
lease, for her er det kun den månedlige<br />
ydelse, som skal betales”.<br />
Christian Brandt understreger dog<br />
at leasingkunden fortsat skal kreditvurderes,<br />
idet leasingselskaber naturligvis<br />
– akkurat som pengeinstitutter – skal<br />
have sikkerhed for, at de modtager den<br />
månedlige ydelse.<br />
”Samtidig er det som bekendt en<br />
dårlig idé at lægge alle sine æg i samme<br />
kurv. Leasing bør derfor kun benyttes<br />
til de fi nansiere faste driftsaktiviteter,<br />
hvorimod kassekreditten er langt mere<br />
velegnet til at fi nansiere de anskaffelser,<br />
som knytter sig udviklingen af<br />
virksomheden. Leasing er altså uegnet<br />
til at fi nansiere lønninger, annoncer eller<br />
anden markedsføring, hvorimod instrumenter<br />
og andet udstyr med fordel kan<br />
leases”, siger Christian Brandt.<br />
”I øvrigt er det en oplagt idé at lease<br />
biler”, siger han. ”Det er der rigtig<br />
mange erhvervsdrivende, som gør - og<br />
ofte kan der spares betragtelige beløb,<br />
forudsat at man har et jævnligt kørselsbehov.<br />
”Hvorvidt dyrlæger leaser biler, har<br />
jeg imidlertid ikke noget kendskab til”,<br />
siger Christian Brandt.
SPØRG JER OMKRING<br />
Hidtil har leasing kun i beskedent<br />
omfang været benyttet af dyrlæger.<br />
Christian Brandt mener, at én af forklaringerne<br />
herpå måske skal søges i, at<br />
de fl este dyrlæger ikke har behov for<br />
at fi nansiere så meget dyrt udstyr. ”En<br />
anden forklaring kan være, at de ganske<br />
enkelt aldrig har tænkt på det”, siger<br />
han.<br />
”Hvis fl ere dyrlæger arbejder i samme<br />
selskab – eller såfremt en dyrlæge eventuelt<br />
ejer en kæde af dyrlægeklinikker,<br />
øges behovet for fi nansiering naturligvis,<br />
og dermed øges også sandsynligheden<br />
for at leasing bliver rentabel. Under<br />
alle omstændigheder mener jeg, at man<br />
altid bør overveje muligheden, og det<br />
koster jo ikke noget at spørge. Mit råd til<br />
dyrlæger er derfor, at såfremt de har et<br />
fi nansieringsbehov, kan de med fordel<br />
skele til tandlægerne. Blandt denne faggruppe<br />
har leasing været almindeligt<br />
gennem en årrække. Men de har naturligvis<br />
også noget dyrt udstyr.”<br />
I øvrigt spiller det heller ikke nogen<br />
helt uvæsentlig rolle, at dyrlæger gennemgående<br />
har en god indtægt og derfor<br />
en god soliditet.<br />
”Det betyder, at de som regel ikke har<br />
besvær med at få fi nansieret nødvendige<br />
investeringer. Men leasingselskabet<br />
foretager den samme kreditvurdering<br />
som bankerne, idet de jo skal være<br />
sikre på, at de får deres penge igen.”<br />
STANDARDKONTRAKTER<br />
Finans & Leasings direktør råder i øvrigt<br />
til, at man læser leasingkontrakten<br />
grundigt igennem, inden underskriften<br />
sættes.<br />
LEASING EN FORDEL NÅR BRUGTBILSMARKEDET<br />
ER I BUND<br />
Virksomheder opnår akkurat de samme<br />
fordele ved at lease biler, som de opnår<br />
ved al anden form for leasing – nemlig at<br />
de undgår at binde kapital i anskaffelse”.<br />
Det siger direktør i Danmarks Automobilhandler<br />
Forening, Preben Kjær.<br />
”Til gengæld skal man jo være opmærksom<br />
på, at man ved at lease, ikke er spiller i<br />
det lotteri, hvor man kan vinde en smule”,<br />
tilføjer han. ”Ejer man derimod en bil, er<br />
det muligt at sælge den igen på et tidspunkt,<br />
hvor brugtvognspriserne er gode, og<br />
således tjene mere på salget end det, man<br />
kunne spare ved at lease”<br />
Preben Kjær påpeger samtidig man som<br />
ejer af en bil selv bestemmer, hvornår den<br />
skal udskiftes.<br />
”Har en virksomhed ikke længere brug for<br />
deres bil, kan den blot sættes til salg. Det<br />
kan man som bekendt ikke ved at lease. I<br />
det tilfælde binder man sig til en fast tilbagekøbspris,<br />
et fast antal år og et fast antal<br />
kilometer.<br />
”Er der noget, som virker uforståeligt, så<br />
spørg dig for. Forstår du det stadig ikke,<br />
så henvend dig til din revisor eller anden<br />
regnskabskyndig”.<br />
Der er i øvrigt ingen lov vedrørende<br />
leasing. Finansieringsformen henhører<br />
under den frie aftaleret og der benyttes<br />
standardkontrakter. Christian Brandt<br />
anbefaler i øvrigt, at man i forbindelse<br />
med indgåelse af leasingkontrakter altid<br />
spørger om den indgås på branchens<br />
sædvanlige vilkår, kaldet Almindelige<br />
Betingelser Leasing (ABL) Disse betingelser<br />
er udarbejdet i 2004 og fi ndes på<br />
Finans & Leasings hjemmeside, www.<br />
fi nansogleasing.dk.<br />
Christian Brandt afviser at der skulle<br />
være behov for en egentlig leasinglov<br />
eller anden offentlig regulering.<br />
”Leasing er i høj grad et spørgsmål om<br />
vaner og traditioner. Sætter man sig<br />
imidlertid ind i kontrakten, er det vores<br />
Generelt sker der så mange ændringer i<br />
bilbranchen, særligt på afgiftsområdet, at de<br />
fordele, som synes oplagte ét år, kan være<br />
væk det følgende år – og omvendt. Leasing<br />
af biler er dog under alle omstændigheder<br />
en god idé i de perioder, hvor brugtbilsmarkedet<br />
er langt nede, som tilfældet er<br />
i dag, idet man ved en fast leasingaftale er<br />
upåvirket af konjunkturerne”, siger Preben<br />
Kjær.<br />
”Endelig skal specielt dyrlæger nok være<br />
opmærksom på et forhold yderligere”,<br />
tilføjer han.<br />
”Leasingselskaberne stiller ofte krav om<br />
at deres biler skal leveres tilbage i samme<br />
stand, som de i sin tid blev leveret. De skal<br />
med andre ord helst ikke bære præg af, at<br />
de har været brugte. Det kan det muligvis<br />
være svært for dyrlæger at leve op til, fordi<br />
de ind imellem transporterer dyr i bilen<br />
– og der er jo ingen garanti for, at den<br />
næste bruger af bilen er lige så dyrevenlig<br />
som dyrlægen”.<br />
erfaring, at parterne som regel vil kunne<br />
aftale sig til rette. Samtidig er det mit<br />
bestemte indtryk, at de 35 leasingselskaber,<br />
som er medlem af Finans & Leasing,<br />
alle driver en sober og redelig forretning.<br />
Hermed ikke være sagt hverken<br />
noget godt eller skidt om de selskaber,<br />
som ikke er medlem hos os.”<br />
”Findes der noget etisk kodeks for<br />
leasingselskaber, lige som hos f.eks. advokater<br />
eller revisorer”?<br />
”Nej, det gør der ikke. Jeg mener,<br />
at det afgørende er, hvad man aftaler.<br />
Så længe parterne indgår en ordentlig<br />
aftale, som begge er tilfreds med, er<br />
et etisk regelsæt efter vores opfattelse<br />
unødvendig. Det er ikke mindst derfor,<br />
det er vigtigt, at vi har en gennemarbejdet<br />
standardaftale, som er frit tilgængelig<br />
på vores hjemmeside – og som man<br />
bør bruge,” siger Christian Brandt.<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 39
- inventarsystemer til din verden
AF JOURNALIST PETER JÜRGENSEN<br />
LUKSUS-BILER<br />
PÅ LEJEKONTRAKT<br />
Erhvervslederens ønske om at signalere mådehold i forhold til medarbejderne,<br />
angives som én sandsynlig forklaring på, at over halvdelen<br />
af samtlige nye BMW’ere, som sælges på det danske marked, på et<br />
tidspunkt enten leases eller ReLeases. Samtidig er beskatningsreglerne<br />
gunstige.<br />
Via landets autoriserede BMW-forhandlere<br />
er det i dag ikke blot muligt at<br />
lease nye biler. Siden efteråret 2008 har<br />
koncernen også offensivt markedsført et<br />
nyt tilbud til kunderne om ReLeasing det<br />
tyske bilmærke efter en given periode.<br />
Ifølge salgs- og marketingsdirektør i<br />
BMW Financial Services A/S, Thomas<br />
Madsen, er tilbuddet blevet positivt<br />
modtaget af mange potentielle leasing<br />
kunder.<br />
Af samtlige nye BMW’ere, som for tiden<br />
sælges i Danmark, bliver mellem 55 og<br />
60 procent leaset på basis af et nyudviklet<br />
ReLeasing koncept.<br />
”Biler til ReLeasing er jo brugte biler,<br />
hvis servicehistorik og kilometerantal, vi<br />
i forvejen kender - og derfor er der for<br />
os god fornuft i at ReLease dem. Konsekvensen<br />
er, at mange brugere pludselig<br />
får rådighed over en kun ét par år gammel<br />
bil i luksusklassen, og dette til en<br />
lavere beskatningsværdi end tilfældet<br />
ville have været, hvis der var tale om en<br />
helt ny bil”.<br />
Som eksempel nævner Thomas<br />
Madsen ”BMW 5-serien”, som hører til<br />
blandt luksusudgaverne.<br />
”Biler i denne serie er det muligt at<br />
ReLease til en skatteværdi på mellem<br />
360.000 og 370.000 kr., hvilket eksempelvis<br />
modsvarer køb af f.eks. en Ford<br />
Mondeo,” siger han<br />
.”I og med at BMW Financial Services<br />
jo er ejet af BMW, er det muligt for os<br />
at fastsætte en attraktiv skatteværdi.<br />
Ydermere fokuserer vi på de månedlige<br />
udgifter for de fi rmaer, som leaser vores<br />
biler. Hvad angår ReLeasing, udgør<br />
udgiften i øjeblikket 6.250 kr. pr. måned<br />
eksklusive moms for en BMW 520d.<br />
Heri er medregnet serviceaftale samt garanti<br />
i hele leasingperioden - alt dette til<br />
trods for, at der er tale om en brugt bil”,<br />
tilføjer Thomas Madsen.<br />
”Hvis man som privatperson får stillet<br />
en fi rmabil til rådighed, har man som<br />
bekendt ingen private udgifter i forbin-<br />
DYRLÆGEMAGASINET 2 41
delse med brugen af bilen. Derimod<br />
har man en skjult indtægt, fordi fi rmaet<br />
betaler udgifterne til bilen, hvilket jo udløser<br />
en skat her i Danmark. Reglerne er<br />
således, at skattegrundlaget for brugeren<br />
udregnes som 25 procent af bilens<br />
værdi op til 300.000 kr. Den værdi, som<br />
overstiger 300.000 kr., udregnes med<br />
en sats på 20 procent. Desto lavere den<br />
værdi, man skal betale skat af er, desto<br />
billigere er det med andre ord for den<br />
enkelte bruger. Derfor kan det af fl ere<br />
grunde være en fordel at lease frem for<br />
at købe en bil.”<br />
ET SIGNAL OM MÅDEHOLD<br />
Thomas Madsen understreger imidlertid,<br />
at fi rmaer også skal være opmærksomme<br />
på de udgifter, som er forbundet<br />
med at indgå en leasingaftale.<br />
”Derfor fokuserer vi på at gøre de månedlige<br />
udgifter til leasing så billige som<br />
muligt. Men under alle omstændigheder<br />
ved fi rmaerne jo altid præcis, hvad de<br />
skal betale i leasingafgift pr. måned. Det<br />
giver en tryghed og sikkerhed omkring<br />
økonomien i leasingperioden. Samtidig<br />
ved vi også, at vores biler er driftssikre<br />
og sagtens kan holde i en længere periode”,<br />
tilføjer salgs- og marketingsdirektøren.<br />
Flere direktører og andre ledende<br />
medarbejdere i en række virksomheder<br />
har allerede nu indgået en aftale med<br />
BMW vedrørende ReLeasing. Thomas<br />
Madsen vurderer, at interessen for en<br />
sådan ordning ikke mindst skal ses i<br />
lyset af, at man hermed sender et klart<br />
signal til medarbejderne om alle - herunder<br />
også ledelsen - må beherske udgiftsniveauet.<br />
Leasing af biler har gennem de senere<br />
år generelt vundet større indpas, og<br />
Thomas Madsen mener årsagen først<br />
og fremmest er, at mange virksomheder<br />
via en fast månedlig ydelse gerne vil<br />
have budgetsikkerhed. Alternativt ville<br />
de være nødt til at binde likviditet i køb<br />
af biler.<br />
FASTE REGL ER OG TRYGHED<br />
”Men hvis man ejer sin bil, kan man dog<br />
selv bestemme, hvornår den skal udskiftes.<br />
Den mulighed fi ndes ikke, hvis man<br />
leaser?”<br />
”Det er sandt. Samtidig ved vi dog af<br />
erfaring, at folk i gennemsnit udskifter<br />
deres bil efter to-tre år. Og denne periode<br />
svarer typisk til den periode en<br />
leasingaftale løber over, og hvis man er<br />
glad for at køre i den leasede bil, kan<br />
man indgå en dialog med os vedrørende<br />
forlængelse af leasingperioden.”<br />
”Er antallet af leasingaftaler meget<br />
konjunkturafhængig og betinget af de<br />
aktuelle skatteregler?”<br />
Den væsentligste årsag til at mange<br />
vælger at lease en bil, er at den afgift<br />
man betaler for at lease, ofte er billigere<br />
end hvis man skulle købe en tilsvarende<br />
bil. Ved køb af en bil er man nødt til at<br />
kalkulere med, hvad den taber i værdi<br />
over en given periode. Også andre udgifter<br />
skal opvejes mod hinanden. Hvad<br />
skal man f.eks. betale i renteudgift og<br />
hvilke udgifter har man til service? Disse<br />
spekulationer slipper man for ved at<br />
lease. Her er der helt faste regler og det<br />
giver tryghed - ikke mindst i en periode,<br />
hvor økonomien generelt er usikker,”<br />
siger Thomas Madsen.
Fabriksfremstillet foderlægemiddel<br />
– den sikre løsning<br />
Toyocerin reducerer væksten af colibakterier i tarmen, før, under og efter perioden, hvor der anvendes<br />
foderlægemiddel med zink.<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
1,2<br />
1,0<br />
0,8<br />
0,6<br />
0,4<br />
0,2<br />
0,0<br />
0,79<br />
Behandlinger pr. gris<br />
1,03<br />
Alternativ 1 Alternativ 2 Zingro 7<br />
Ud fra ovenstående må det konkluderes, at zinkfoderet nedsætter medicinforbruget.<br />
Tilsætning af Toyocerin i foderet sikrer optimal mikroflora i tarmen. Se mere på www.tjornehojmolle.dk<br />
Benytter dine kunder den optimale fodringsstrategi?<br />
Kontakt Tjørnehøj Mølle på tlf. 33 68 37 70 for råd og vejledning omkring<br />
fodringsstrategi.<br />
0,00<br />
5<br />
4<br />
3<br />
2<br />
1<br />
0<br />
2,05<br />
1,17<br />
Pris/behandling/gris<br />
3,21 3,12<br />
1,17<br />
4,28<br />
Borgal<br />
Dumocol<br />
Samlet<br />
0 0 0<br />
Alternativ 1 Alternativ 2 Zingro 7<br />
A/S Tjørnehøj Mølle<br />
Tingstedvej 47<br />
2640 Hedehusene<br />
Tlf. 33 68 37 70<br />
www.kvalitetsfoder.dk
KRUUSE<br />
Din leverandør<br />
af dentaludstyr<br />
iM3 elite dental unit<br />
iM3 laver nogle af verdens bedste dental units<br />
og har i deres design lagt stor vægt på såvel<br />
brugervenlighed som holdbarhed.<br />
Nem vedligeholdelse og service<br />
Kan leveres både som trolley-model og med<br />
pneumatisk højde-justerbar vægmontering<br />
iM3 dental units fås nu<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
<br />
med oliefri kompressor<br />
Nyhed<br />
Nyhed<br />
Nyhed