Forord - Lille Vildmose-fonden
Forord - Lille Vildmose-fonden
Forord - Lille Vildmose-fonden
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
<strong>Forord</strong><br />
Lindenborg Å har i mange år været et næsten uskrevet<br />
kapitel i dansk lystfiskerhistorie og jeg følte tiden var<br />
inde til at indsamle materiale til en bog. Langs med Lindenborg<br />
Å har der i snart 100 år færdedes organiserede<br />
lystfiskere, men åen har været omgivet af mystik og<br />
lukkethed. Det har ikke været skik og brug at skrive<br />
om fangsterne ved åen. Ej heller om de mange lystfiskere,<br />
der har nydt egnens skønhed og charme. Mange<br />
af de gamle lystfiskere er gået bort. Men der findes heldigvis<br />
stadig en lille skare ældre lystfiskere, der har været<br />
med fra årene efter 1. verdenskrig. I 1920’erne udviklede<br />
lystfiskeriet sig fra at være et tidsfordriv for<br />
hovedsageligt det bedre borgerskab til en sports- og fritidsbeskæftigelse<br />
for også menigmand. Denne tidsperiode<br />
i den danske lystfiskerhistorie bliver i denne bog<br />
beskrevet af flere af åens veteraner. Hvis man som jeg<br />
har færdedes ved det samme vandløb i over 20 år, møder<br />
man mange spændende lystfiskere, der alle har deres<br />
helt egen historie og egne minder at fortælle. På turen<br />
langs åen fra åens øvre del til udmundingen i<br />
Limfjorden præsenterer jeg ti af disse lystfiskere, der<br />
gennem et langt erfaringsrigt liv ved åen hver især beskriver<br />
deres fiskeri efter det eftertragtede bytte - havørreden.<br />
Med denne bog bevares nogle af historierne<br />
om lystfiskeriet for eftertiden, før det er for sent.<br />
Jeg fortæller også lidt om de kulturelle mindesmærker<br />
og nogle af de naturmæssige værdier, der kan<br />
opleves langs med åen. Mine første oplevelser ved<br />
Lindenborg Å startede i 1980’erne, hvor jeg forsøgte<br />
at overliste åens bæk- og regnbueørreder om dagen<br />
med små fluer og indimellem en orm. Sensommeren<br />
1983 fangede jeg min første havørred på flue ved Buderup<br />
Ødekirke ved Støvring. I dag holder jeg meget af<br />
at komme til åen i god tid og pakke grejerne ud - tage<br />
mig en kop varm kaffe, imens solen daler længere og<br />
længere ned, og flagermusene begynder at vise sig.<br />
Når der lige præcist ikke er nok lys til at binde fluen på<br />
forfanget uden lys, er det tid til at få svinget stagen.<br />
Indimellem er jeg mere magelig og vil gerne have min<br />
Lindenborg Å ovenfor Nybro, hvor ørrederne gyder i hovedløbet.<br />
Åstrækningen er efter 1997, hvor Nordjyllands Amt<br />
anlagde tilsammen 600 meter nye gydestrækninger med<br />
160 kubikmeter gydegrus, blevet en vigtig gydelokalitet i<br />
selve hovedløbet af Lindenborg Å. Amtet rådede ved denne<br />
handling derved bod på tidligere tiders uddybninger, på<br />
strækninger af åen delvise reguleringer og dertilhørende opgravninger<br />
af det vigtige gydegrus.<br />
(Foto: Per Schaap,1986)<br />
nattesøvn. Da drager jeg af sted med spinnestangen og<br />
snupper et par timer med et godt blink. Er forholdene<br />
til det, er det også en ganske afslappende beskæftigelse<br />
at slå sig ned i et godt dybt sving med ormestangen.<br />
Bare ligge i græsset og dagdrømme, velvidende at<br />
krop og sjæl finder sammen i sådan en dejlig stund. Jo,<br />
fiskeriet er mere end at fiske. Det er livet i sig selv, kultur,<br />
natur, selvindsigt og indre ro. Noget alle burde<br />
give sig selv lov til, men desværre ikke alle har tid til.<br />
Ved Lindenborg Å er der i dag 11 fiskeforeninger,<br />
der er med i Sammenslutningen af Sports- og Lystfiskeriforeninger<br />
ved Lindenborg Å, SSL, der har været<br />
ansvarlige for fiskeplejen i mange år. Ud over dem,<br />
findes der flere foreninger med større eller mindre<br />
medlemstal herunder Nordjysk Lystfiskeriforening<br />
(NL), der i dag er den største af alle foreningerne ved<br />
Lindenborg Å. NL blev stiftet i 1917 af Fabrikant Fr.<br />
Rodskjær og talte i 1927 ca. 50 medlemmer. I dag er<br />
der ca. 600 medlemmer af NL. Fiskeriet starter ved Rebild,<br />
og slutter 36,5 kilometer længere mod nordøst i<br />
den smalle del af Langerak, hvor Lindenborg Å har sin<br />
LINDENBORG Å <strong>Forord</strong><br />
5
udmunding. Åen ændrer sig fra at være en lille bæk til<br />
at blive en stor og dyb å. Den løber igennem en varieret<br />
natur, hvor den mellemste og nedre del af åen bærer<br />
præg af at have været underkastet befolkningens<br />
skiftende behov. Det betyder, at denne del af åen gennemløber<br />
et udpræget kulturlandskab, hvor problematikken<br />
med sætningsskader på engarealerne er betydelige.<br />
Mange steder har intensiv dræning, pumpning<br />
og opdyrkning af engarealerne medført, at tørvelagene,<br />
der som i den nærliggende <strong>Lille</strong> <strong>Vildmose</strong> blev<br />
opbygget, da sternalderhavet trak sig tilbage og forsumpede,<br />
er blevet ”brændt af”. Tørvemosserne er ved<br />
dræningerne blevet tilført ilt, som har nedbrudt det organiske<br />
materiale. Omsætningen af de gamle lag af<br />
tørvemosser har resulteret i sænkninger fra 0,75-1,75<br />
meter under det oprindelige niveau. Det har i hovedsageligt<br />
sommerperioderne medført betydelige afvandingsproblemer<br />
og oversvømmelser, da diger og pumper<br />
langs åen har været det eneste værn mod oversvømmelser<br />
af de lavere beliggende arealer langs<br />
vandsystemet.<br />
Ørreder på gydevandring havde det svært i mange<br />
hundrede år. Der var mange menneskeskabte forhindringer<br />
som stemmeværker, sluser og mølledamme.<br />
De fleste er i dag forsvundet. Ørrederne har derfor gode<br />
muligheder for naturlig reproduktion i vandsystemet.<br />
Der arbejdes i disse år på at gøre gydemulighederne<br />
endnu bedre. Der udlægges gydegrus i flere af de tilstødende<br />
bække og småvandløb. Da udsætningerne af<br />
ørredyngel er ophørt, er det den eneste og på længere<br />
sigt også den bedste måde at forøge antallet af ørreder<br />
i vandsystemet.<br />
Åen har i mange år været vedligeholdt meget<br />
hårdhændet grundet den hurtigvoksende vandplante<br />
Smalbladet Pindsvineknop. Planten reagerer på samme<br />
måde som græsset på en fodboldbane – jo mere<br />
den bliver klippet, desto hurtigere vokser den. Størstedelen<br />
af vandsystemet har derfor, af hensyn til åens<br />
evne til at aflede vand, været skåret helt i bund gentagne<br />
gange over hver sommerperiode. Det har minimeret<br />
den oprindelige bestand af bækørreders muligheder<br />
for at finde skjul og få et tilstrækkeligt fødegrundlag.<br />
Det primære bytte er derfor i dag havørreden.<br />
Nye regulativer for vandsystemet har i de senere<br />
år medført, at der ikke slås grøde i samme omfang som<br />
tidligere.<br />
På flere strækninger langs vandsystemet har det<br />
derfor været besværligt at udøve sportsfiskeri om<br />
sommeren, da grøden har dækket store dele af åen.<br />
Lindenborg Å og miljøforvaltningen omkring vandløbet<br />
gennemgår disse år store forandringer. Fra primært<br />
at have haft afvandingen fra de omkringliggende<br />
arealer som vandløbets vigtigste funktion er dette ændret,<br />
hvor naturen igen kommer i fokus. Engarealer,<br />
der tidligere blev dyrket intensivt, lægges brak. Nogle<br />
udlægges til vådområder – konsekvenserne heraf berører<br />
mange og ikke mindst lodsejerne og lystfiskerne<br />
på de berørte arealer.<br />
Alle fluer og fotos er i denne bog fremstillet af forfatteren,<br />
medmindre andet er angivet under billederne<br />
eller i selve teksten. Gamle tidsskrifter og fiskegrej er<br />
til udarbejdelsen af bogen venligst stillet til rådighed af<br />
flere private samlere. Danmarks Sportsfiskerforbund<br />
har givet tilladelse til gengivelse af materiale fra bladet<br />
Sportsfiskeren. Til dem og alle andre medvirkende skal<br />
der lyde et stort tak.<br />
Anders Toft Jensen , Aalborg – 2005<br />
6 <strong>Forord</strong> LINDENBORG Å
Indholdsfortegnelse<br />
<strong>Forord</strong> . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 5<br />
Sensommernætter . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
Den gamle skov –<br />
9<br />
røverbanderne og lidt overtro . . . . . . . . . . . . 13<br />
Lindenborg Å . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 19<br />
Lidt om kilderne ved Lindenborg Å . . . . . . . . . 21<br />
Springkilden, og lidt om Grevens Fejde . . . . . . . 23<br />
Ravnkilde og <strong>Lille</strong> Blåkilde . . . . . . . . . . . . . . . . 25<br />
Kovads Bæk og fredningen af Gravlevdalen . . .<br />
Havørredens livscyklus og fiskepleje<br />
27<br />
i Lindenborg Å . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 31<br />
El-fiskeriet i Lindenborg Å . . . . . . . . . . . . . . . . 43<br />
Gravlev Sø og forlægningen af Lindenborg Å . .<br />
Den fremtidige udformning,<br />
47<br />
Egbæk kilde og Røde Mølle . . . . . . . . . . . . . .<br />
Naturgenopretning, konsekvens og muligheder,<br />
49<br />
af Kurt Rasmussen, DOF . . . . . . . . . . . . . . . . 53<br />
Buderupholm . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 57<br />
Fiskeriet på Buderupholm-stykket . . . . . . . . . . 61<br />
Fiskeriet fra Skørpingholme til Volsted . . . . . . . 67<br />
Flamsted-Gerding, af Per Schaap . . . . . . . . . . . 73<br />
Haalsbro, af Karsten Jensen . . . . . . . . . . . . . . .<br />
Lindenborg Å, en perle i nord,<br />
75<br />
af Henrik Kure Nielsen . . . . . . . . . . . . . . . . . 95<br />
Lindenborg Slot . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 101<br />
Refsnæs, af Erik Mahler . . . . . . . . . . . . . . . . . 113<br />
Skibsted Åen og Vaarst-Fjellerad stykket,<br />
af Bent Laursen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 115<br />
Fiskeriet i Lindenborg Å, af Jørgen Haller . . . . . 119<br />
Louisendal . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 123<br />
Jørn Keller Hansen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 125<br />
Den skæve bro . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 131<br />
Det Flade . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 133<br />
”Rapala Per” . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 137<br />
Gudumlund kanal . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 141<br />
Slusefiskeriet, af Erik Mahler . . . . . . . . . . . . . . 145<br />
Sejlflod . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 147<br />
Plasticfluerne . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 149<br />
John Behrndtz og Karens Høl . . . . . . . . . . . . . . 155<br />
Mellem broerne ved Storvorde, Åkandehullet . . 169<br />
Per Bruun . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 173<br />
Torben B. Jensen og Det Karelske Næs . . . . . . . 177<br />
Ernst G. Michelsen . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 183<br />
Michelsen og fluefiskeriet . . . . . . . . . . . . . . . . . 187<br />
Grey Drake og varianten Chang<br />
af Steen Ellemose . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 199<br />
Lidt om spinnefiskeri . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 207<br />
Firma Petersen Bach, af Ove Nielsen . . . . . . . . 213<br />
Lidt om fiskestængernes udvikling . . . . . . . . . . 215<br />
Fiskeri i praksis . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 219<br />
Fiskevejr og kaffevejr af Jørgen Brandt . . . . . . . 227<br />
4 favoritter . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 235<br />
Årets sidste tur . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 239<br />
Tak til . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 241<br />
Referenceliste . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . 243<br />
Fiskemuligheder ved Lindenborg- og Rye Å . . . 245<br />
Kort over Lindenborg Å . . . . . . . . . . . . . . . . . . 246<br />
Leverandører af fluebindingsmaterialer,<br />
fiskegrej og beklædning . . . . . . . . . . . . . . . . 249<br />
LINDENBORG Å Indholdsfortegnelse<br />
7
Kovads Bæk og<br />
fredningen<br />
af Gravlev Dalen<br />
Bækken løber øst for Rebild Nationalpark (Rebild Bakker).<br />
Bækken udspringer i det flade morads-stykke,<br />
som går fra Hulvejen ind mod Stendalen. Herinde vælter<br />
vandet op af jorden fra flere mindre kildevæld. Vandet<br />
samler sig til et mindre vandløb, der har en vandføring<br />
på ca. 90 liter pr. sekund. Kildebækken opstår<br />
således af en række sumpkilder, der løber sammen med<br />
afløbet fra Ravnkilde og ud i Lindenborg Å. Bækken på<br />
ca. tre kilometer har en gennemsnitsbredde på fire meter.<br />
Dybden varierer mellem 5-30 centimeter. Ud over<br />
at være et fortrinligt gydeområde for havørrederne, huser<br />
bækken en bestand af både kilde- og bækørreder.<br />
For flere hundrede år siden var Kovadsbækken<br />
opstemmet af en mølle ved navn Kousmøllen lige vest<br />
for asfaltvejen. Møllen og dammen er omtalt fra 1511,<br />
hvor stedet blev kaldt Kover Mølle. Endnu i dag kan<br />
dæmningen til mølledammen ses. Den ligger som en<br />
høj jordvold tæt på bækken og lige nedenfor krybskytten<br />
og tyvfiskeren Lars Kærs hus for foden af Rebild<br />
Bakker. Skov- og Naturstyrelsen har anlagt en parkeringsplads<br />
for de mange friluftsmennesker, der besøger<br />
området. Den er beliggende tæt ved denne vold for foden<br />
af Rebild Bakker lidt sydøst for Lars Kærs hus lige<br />
i skovbrynet, der hvor Kovadsbækken render under<br />
landevejen.<br />
En af områdets markerede ruter følger Kovadsbækken<br />
op igennem Stendalen. Derfor har den besøgende<br />
rig mulighed for at se denne og andre kilder på<br />
nært hold en søndag eftermiddag sammen med familien.<br />
Møllen blev bagefter ifølge overleveringerne flyttet<br />
til Thingbæk, der er kendt for sine kalkminer, samt<br />
havde en mølle, der ikke blev drevet af vand fra åen,<br />
men fra en bassinkilde, der ligger lige bag ved huset,<br />
klos op ad bakkemassivet. Kilden løber endnu og kaldes<br />
Parkkilden, fordi det var her Bryggeriet Urban tid-<br />
Kovads Bæk ved Stendalen for foden af Rebild Bakker. I<br />
baggrunden Lars Kærs hus.<br />
ligere hentede deres rene kildevand i lastbiler til deres<br />
Parkpilsner. Senere skulle møllen have været flyttet til<br />
Røde Mølle lidt længere mod syd, på modsatte side af<br />
ådalen, hvor der her var mølledrift fra 1610. Her er der<br />
stadig en mølledam og en flot fisketrappe i kampesten<br />
til de optrækkende ørreder. Om den fungerer helt optimalt<br />
er uvist, da der om efteråret samler sig store<br />
mængder af havørreder på gydevandring umiddelbart<br />
nedenfor trappen. Rebild Bakker er et af Danmarks<br />
mest berømte hedelandskaber, hvor enebærbuske og<br />
lyngklædte skråninger græsses af får, og den gamle<br />
jyske kvægrace Den Sortbrogede slukker sin tørst i Kovadsbækkens<br />
vand. Det var her, Kous Møllen stod i<br />
selskab med møllen ved Skillingbro Møllegård blot få<br />
hundrede meter længere mod sydvest, hvor de vejfarende,<br />
der var på vej mod landsbyen Oplev på modsatte<br />
side af ådalen, imod passende betaling på 1 skilling,<br />
kunne forcere åen. Broen havde derfor navnet<br />
Skillingbro.<br />
Den i dag asfalterede vej med navn Hulvejen, der<br />
går fra Rebild til bunden af slugten, er en forgrening af<br />
LINDENBORG Å Kovads Bæk og fredningen af Gravlev Dalen<br />
27
Disse skilte står langs Kovads Bæk så de besøgende ikke<br />
forstyrrer det skrøbelige økosystem i- og langs bækken. Tæt<br />
ved landevejsbroen kan både de to- og firebenede dog godt<br />
komme helt ned og smage på de rene dråber og slukke deres<br />
tørst. Foto fra 1988.<br />
den gamle hærvej fra Viborg til Aalborg, der igennem<br />
gamle hjulspor førte den vejfarende ned til foden af<br />
Rebild Bakker. Stedet var et af de store trafikknudepunkter,<br />
hvor der både var gæstgiveri og herberg på<br />
gården. Vejen ender i dag i et T-kryds, hvor Nybro passeres,<br />
hvis der drejes til højre. Drejes der til venstre,<br />
kommer man forbi Rold Storkro, og vejen hedder Rebildvej.<br />
I ældre tid var der ligeledes her den vej, der<br />
førte ligeud og ned til den nedlagte Skillingbro, der<br />
mere præcist lå 644 meter syd for Nybro. Bønderne<br />
brugte også vandet fra Kovadsbækken til at overrisle<br />
deres marker. Det foregik ved, at der midlertidigt blev<br />
lagt græstørv ned i bækken, så vandet blev opstemmet<br />
og kunne overrisle markerne i tørkeperioderne.<br />
Senere blev den lille bro vest for den gamle mølledæmning<br />
bygget. Her er der faktisk tale om en akvædukt,<br />
hvor noget af vandet fra mølledammen er blevet ledt<br />
over bækken og ud i engen via kanaler. Engen har<br />
derved fået tilført både vand og naturligt forekommende<br />
næringsstoffer. Bønderne kunne da om efteråret<br />
høste deres hø til husdyrene. Broen står der endnu<br />
et stykke inde i engen. Den kan let ses fra grusvejen,<br />
der fører forbi Lars Kærs hus og ned forbi Ravnkilden.<br />
Rettighederne til at bruge dette engvandingsanlæg<br />
bibeholdt områdets bønder, også efter at områdets kilder,<br />
herunder Kovadsbækken, blev underkastet omfattende<br />
fredningsbestemmelser efter Overfredningsnævnets<br />
kendelse d. 29. maj 1948 i retten i Nibe.<br />
Danmarks Naturfredningsforening havde i 1944 rejst<br />
fredningssag med det formål at hindre, at en tiltænkt<br />
regulering af Lindenborg Å’s øvre løb, som statens<br />
Landvindingsudvalg i sin tid havde projekteret, ville<br />
forårsage en ødelæggende virkning på områdets kilder.<br />
Vandløbet var nemlig blevet underkastet en opgravning<br />
af å-bunden fra Røde Mølle til Gravlev Sø i<br />
1915, den regulerede strækning af åen, hvor dette resulterede<br />
i en vandspejlssænkning på 80 centimeter.<br />
Den delvise udretning af vandløbet havde resulteret i<br />
en voldsom erosion af bredderne. En stor sandvandring<br />
som følge heraf gjorde en opgravning nødvendig.<br />
Foreningen forbeholdt sig i samme forbindelse<br />
retten til senere at fremsætte et krav om fredning af<br />
hele Gravlev Dalen. Danmarks Naturfredningsforening<br />
fremsatte i denne fredningssag fra 1944 et krav<br />
om, at en eventuel regulering af Lindenborg Å skulle<br />
føres i en stor bue uden om <strong>Lille</strong> Blåkilde for at hindre<br />
den ødelæggende virkning på den enestående flora og<br />
fauna, der fandtes og stadig findes i området.<br />
Sportsfiskeren skrev i 1931: Ovenstående er et<br />
Billede fra Lindenborg Aas øvre Løb, efter at den paa<br />
moderne Vis er bleven lagt øde. Al Vegetation i og ved<br />
Aaen er borte, Slyngninger og Sving er glattet ud, og<br />
alle Hævninger og Sænkninger i Bunden er jævnet ud.<br />
De fleste der har bilet gennem Jylland, har sikkert lagt<br />
mærke til den smukke Dal nedenfor Rebild Bakker,<br />
hvor Lindenborg Aa med sit klare Vand bugtede sig<br />
gennem den frodige Eng, de husker sikkert hvor<br />
smukt Elletræerne voksede langs Bredden og bredte<br />
sig helt ud over Aaen. Altid maate vi standse der for at<br />
nyde Synet og høre Vandets stille Melodi, mens vi i<br />
tankerne saa de store Opgangsørreder søge Skjul under<br />
Vandplanter og Elletræernes Rødder; hvor herlige<br />
Forhold var ikke her for dem efter deres lange, møj-<br />
28 Kovads Bæk og fredningen af Gravlev Dalen LINDENBORG Å
sommelige Rejse fra Havet. Og se saa, hvad vi byder<br />
dem nu, er det ikke til at græmme sig over, at Mennesket<br />
skal have Lov at ødelægge Naturen saaledes –<br />
Bakkerne er fredet, men ingen har tænkt paa at frede<br />
Dalen og Aaløbet, nej, Engene skal give mere Græs,<br />
saa faar Skønheden med dens Værdier vige. Ingen har<br />
regnet med disse andre Værdier, og det er vel nok for<br />
en stor Del Lystfiskernes egen Skyld. I al for lang Tid<br />
har Lystfiskerne snyltet paa Landmændenes Rettigheder,<br />
ikke betalt for Fiskeriet, mange Gange ikke saa<br />
meget som spurgt om Forlov. Er det saa underligt, om<br />
Landmændene ikke har kunnet se, at i Aaen med dens<br />
Fiskeri laa der ogsaa en Indtægtskilde, som kunne<br />
dyrkes. Vi Sportsfiskere vil jo for alt i Verden ikke have<br />
alle vore Aaløb ødelagt, men vil vi modarbejde det,<br />
mener jeg, vi maa vise langt større Offervilje ved leje af<br />
Fiskeri end hidtil, ellers vil det aldrig kunne blive en<br />
Indtægt, Landboerne regner med. Marenstine.<br />
Overfredningsnævnet stadfæstede Danmarks Naturfredningsforenings<br />
krav ved kendelsen af 29. maj<br />
1948 og fastslog, at enhver form for uddybning, regulering<br />
og grøftegravninger, dræninger, boringer og lignende,<br />
der kunne forårsage en sænkning af grundvandspejlet<br />
og derved skade kilderne og true det<br />
sjældne dyre og planteliv på de tilstødende enge, blev<br />
strengt forbudt. Egnen omkring Rebild havde allerede<br />
tidligere (1912, 1930 og 1940) fået tinglyst fredningsbestemmelser<br />
afsagt af Overfredningsnævnet<br />
pålydende en større og større del af området omkring<br />
Rebild, der skulle henlægges i naturtilstand. Det omfattede<br />
blandt andet bestemmelser om, at der ikke<br />
måtte fjernes materialer som ler, grus, sand og sten.<br />
Der måtte heller ikke foretages bebyggelser, opsættes<br />
luftledninger, mindesmærker eller reklamer. Sidst men<br />
ikke mindst, i kendelsen af 10. februar 1940, at Kovadsbækkens<br />
løb netop ikke måtte ændres, reguleres,<br />
opstemmes eller anvendes til drivkraft. Efter at Overfredningsnævnet<br />
i 1948 havde stadfæstet de nye fredningsbestemmelser,<br />
blev reguleringen opgivet.<br />
Danmarks Naturfredningsforening fremsatte i 1954<br />
ved skrivelse d. 29. april sit endelige udkast vedrørende<br />
fredning af hele Gravlevdalen. Som naturfred-<br />
(Efter bladet ”Sportsfiskeren” 1931)<br />
ningsforeningen havde proklameret omfattede det på<br />
tilsvarende vis lignende tilønskede restriktioner for<br />
<strong>Lille</strong> Blåkilde og Ravnkilden, der ligesom Kovadsbækken<br />
i dag er fredede og bevaringsværdige områder.<br />
Den endelige fredning var således en kombination af<br />
tidligere fredninger og nye krav fremsat af Danmarks<br />
Naturfredningsforening. Den omtalte regulering af<br />
åen, der ville have bevirket en regulering af Lindenborg<br />
Å fra Nybro ved den gamle hovedvej 10 til Buderup<br />
bro, blev efter denne kendelse opgivet. Åens beboere<br />
kunne ånde lettet op, og så var det også slut<br />
med tørv i bækken. Endnu engang kan vi takke Danmarks<br />
Naturfredningsforening for, at naturen ikke<br />
blev ødelagt. Det gamle regulativ for Kovadsbækken<br />
er i dag blevet afløst af et nyt, der stadig tilsigter en<br />
miljøvenlig vedligeholdelse og intet krav til vandafledningsevnen.<br />
Den miljøvenlige vedligeholdelse indebærer<br />
blandt andet, at tilsandede/tilslammede partier i<br />
bækkens sving og ved andre forhindringer, kan opgraves<br />
om efteråret for at skåne ørredbestanden i vandløbet.<br />
Alle regulativer, fredninger mm. kan læses på<br />
LINDENBORG Å Kovads Bæk og fredningen af Gravlev Dalen<br />
29
Nordjyllands Amts hjemmeside for Teknik og Miljø.<br />
Her kan også læses en meget detaljeret gennemgang<br />
af de enkelte områders status, som fx kultureng,<br />
mose, overdrev og meget mere.<br />
Røde Mølle kan opleves, hvis der køres ad grusvejen<br />
forbi Egbæk dambrug og Tindbæk kalkminer på<br />
vestsiden af Gravlevdalen. Det gamle voldsted Stubberuphus,<br />
der er beliggende tæt ved den nuværende<br />
Stubberupgård, møder den vejfarende, når der fortsættes<br />
ad grusvejen en kilometer længere i sydlig retning,<br />
hvor voldstedet dog ligger gemt og næsten glemt nede<br />
i engen et pænt stykke fra gården. I samme område<br />
var Egebæks Mølle, der ud over at male korn for områdets<br />
bønder - ligeledes lavede strøm til Gravlev og<br />
Oplev. Møllen fik som mange af de andre ikke kun<br />
vandet fra åen, men også fra 28 små kildevæld, der<br />
kommer frem af slugtens sider og pøsede deres kildevand<br />
ud i mølledammen dengang som nu. I 1935 drejede<br />
møllehjulet for sidste gang, da elektriciteten, som<br />
møllen hidtil havde leveret, blev produceret af områdets<br />
bønder, der hver især havde deres eget kraftværk,<br />
der blev drevet af petroleumsmotorer.<br />
Bønderne kunne da selv male deres korn og producere<br />
strøm, og vandmøllernes storhedstid ophørte. I<br />
dag bliver vandet fra disse små kildevæld ledt ud i Lindenborg<br />
Å i en lille bæk på 500 meter, hvor havørrederne<br />
ofte gyder, da vandkvaliteten er i top. Bækken<br />
rummer mange naturlige skjul til den nye yngel. Mølledammen<br />
blev senere benyttet til et dambrug, der hed<br />
Egbæk dambrug, men som i dag er nedlagt. Dammene<br />
står der endnu. Der var også andre møller ved åen,<br />
men de er så godt som alle i dag helt forsvundet.<br />
Hele området er kendetegnet ved en afvekslende<br />
kalkholdig jordbund med varierende fugtighedsforhold.<br />
Det er lige hvad Europas mest imponerende orkidé,<br />
Fruesko – Cypripedium calceolus, holder af. Frueskoen,<br />
der bliver op til 50 centimeter høj, vokser som<br />
det eneste sted i Danmark to steder i Lindenborg Ådal.<br />
Her kan den nydes på skråningerne i Bjergskoven<br />
i Rold Skov. Planten er meget truet af plantesamlere.<br />
Stedet er derfor indhegnet. Besøges stedet i månederne<br />
maj og juni, kan den smukke blomstring opleves, hvor<br />
en del af blomsten er formet som en en stor gul tøffel<br />
eller sko. Deraf navnet. Den smukke plante bestøves<br />
af små jordbier, der tiltrækkes af blomstens kraftige<br />
farve og søde duft. Når bien hopper ned i blomstens<br />
tøffelformede del, passerer den blomstens støvfang og<br />
bestøver herved planten fra andre Frueskoartsfæller.<br />
Planten er meget sjælden og fredet. Hvis stedet vil besøges,<br />
kan der parkeres på parkeringspladsen lidt syd<br />
for Buderup bro, på Buderupholmvej, der går fra den<br />
gamle hovedvej A10, lidt syd for Støvring, passerer<br />
Buderup Ødekirke og ender i Skørping by. Statsskovvæsenet<br />
har opsat foldere ved parkeringspladserne<br />
rundt omkring i skoven. Der er flere markerede ruter,<br />
der kan følges for at finde Frueskoen, den nærliggende<br />
<strong>Lille</strong> Blåkilde, en gammel middelalderbrønd, stensætninger<br />
og meget andet. Området er fyldt med både historiske<br />
og naturmæssige perler og er et dejligt udflugtsmål.<br />
30 Kovads Bæk og fredningen af Gravlev Dalen LINDENBORG Å
Speyhacklet Skumringsflue<br />
Denne flue har fulgt mig i et par år og er lavet til sensommeren<br />
og først på efteråret. Fluen har kontrast,<br />
bevægelse og fylde, der gør den velegnet som natflue.<br />
Materialerne er meget levende selv i den svageste<br />
strøm. Fluen kan derfor fiskes langsomt, hvilket indimellem<br />
er den mest effektive metode i Lindenborg Å.<br />
Man lader ganske enkelt fluen svinge i en bane tværs<br />
over åen og tilfører eventuelt fluen ekstra liv ved at<br />
hæve og sænke stangspidsen. Ved egen bred eller i<br />
høllet skiftevis trækkes og slippes i fluelinen, så fluen<br />
spreder sine materialer ud i strømmen.<br />
Efterfølgende tages fluen et par meter ind med<br />
nymfegreb før et nyt kast. Farvevalget blev oprindelig<br />
valgt med inspiration fra Morten Valeurs fluer, hvor<br />
han i en tidligere bog fremhævede disse farver til sine<br />
havørredfluer. De senere år er jeg begyndt at bruge<br />
hejrefjer eller erstatningsmaterialer til mange af mine<br />
fluer. Jungle cock kan udelades, men giver lige fluen<br />
det sidste pift, som gør fluen uimodståelig – i hvert fald<br />
i mine egne øjne. En anden sjov oplevelse med fluer i<br />
denne farve havde jeg på en af mine tidligere årligt tilbagevendende<br />
ture til Karup Å. Vi var nogle stykker,<br />
der hvert år lejede os ind i hytten ”Havørreden” nedenfor<br />
Hagebro, hvor vi forsøgte at overliste de besværlige<br />
fisk i Karup Å.<br />
Den kendte lystfisker og ekspedient fra flere af de<br />
kendte grejforretninger (senest i Aalborg Jagt) fra Aalborg,<br />
der blot kaldes Mondo, havde lavet en purplefarvet<br />
flue. Fluen havde en krop af strittende purplefarvet<br />
tinselchenille plus hackler, vinge og hale i samme<br />
farve. En flue, der i mine øjne – dengang, så ud som<br />
110 Lindenborg Slot LINDENBORG Å
en aldeles forflyvsk katastrofe. Smilet stivnede dog på<br />
mine læber, da vi en aften fiskede nedenfor Grønbæks<br />
Store Høl, hvor Mondo havde kontakt til fire havørreder,<br />
der væltede op fra åens mørke vand for at tage<br />
fluen.<br />
Vi andre mærkede intet på vores fine ”Fancy”fluer.<br />
Mondo fik travlt med at binde fluer, da vi alle ville<br />
have en af dem! Fluen kaldte han for Mondos Purple.<br />
Hvis fluen med hejrefjer bindes på et rør, er det vigtigt,<br />
at fibrene fra kropshacklet når et stykke bagved krogen.<br />
På den måde står de lange fibre og svajer i strømmen.<br />
Er de for korte, lægger de sig blot ind til kroppen.<br />
Flere af de nye erstatninger for hejre er nemlig så bløde<br />
og tynde i fibrene, at de ikke stritter ud fra kroppen på<br />
samme måde som ægte hejre. Ikke fordi dette gør noget.<br />
Man kan eventuelt bruge flere fjer tørnet samtidigt,<br />
som jeg har valgt til denne flue. Den er nemlig<br />
bundet med erstatning for den fredede fugl. Fluen kan<br />
da eventuelt bindes på et 1/2-tommer plast/alumiumsrør<br />
eller andet efter eget valg.<br />
Krog: Partridge ”Salar” laksekrog størrelse 5<br />
Tråd: Sort UNI 6/0<br />
Hale: Guldfasan crest farvet orange eller<br />
orange hacklefibre<br />
Butt: Gul (Bright Yellow) UNI floss silke<br />
Krop: Sort UNI floss silke<br />
Rib: Medium oval Largatun eller UNI sølvtinsel,<br />
fem til seks tørn<br />
Palmerhackle: Lys og mørk purple hejre eller erstatning.<br />
Fjerene bindes ind i fjerenes<br />
tynde spids, umiddelbart hvor kroppen<br />
slutter ved hovedet, hvorefter<br />
begge fjer tørnes sammen tilbage mod<br />
halen. Palmerhacklet skal dække<br />
Fronthackle:<br />
halvdelen af kroppen. De to hacklefjer<br />
låses fast med ribben, der tørnes modsatte<br />
vej fra halen og imod hovedet,<br />
og op igennem ”speyhacklet” Da der<br />
er brugt to fjer, fjernes den ene halvdel<br />
af fjerstrålerne på hver fjer, før de bindes<br />
ind. Dette for at fluen ikke skal<br />
blive for voldsom. Det forberedes<br />
nemt på følgende måde: Fjeren holdes<br />
ud fra kroppen med den buede side<br />
(fjerens yderside) ind imod en selv og<br />
spidsen af fjeren pegende i vejret.<br />
Derpå bortrives den venstre side af fjerens<br />
stråler. Når fjerene bindes ind i<br />
spidsen, vender de resterende fjerstråler<br />
nedad, og fjerstrålerne kommer da<br />
til at stritte ud fra kroppen på den rette<br />
måde, nemlig kurvet og bagud vendt<br />
når fjerene bagefter tørnes med ca. fire<br />
tørn tilbage over kroppen<br />
To tørn sort hanehackle<br />
Vinge: Nederst et lille bundt burnt (brændt)<br />
orange tempelhund eller polarræv,<br />
over dette lidt orange Angel Hair. Over<br />
dette et lille bundt lys purple tempelhund<br />
eller polarræv, og over dette lidt<br />
purple Angel Hair. Øverst få hår fra<br />
sort tempelhund eller polarræv, med to<br />
strå purple Flashabou øverst<br />
Sider: Jungle cock<br />
Hoved: Sort<br />
LINDENBORG Å Lindenborg Slot<br />
111
Det Flade<br />
Nedstrøms broen er stykket, der bliver kaldt Det Flade,<br />
et langt helt lige stykke af åen, hvor der er et mindre<br />
stryg, der ilter vandet. Der er flere gode strømrender og<br />
enkelte høller på stykket. Strækningen er kendt for lejlighedsvis<br />
at kaste ørreder af sig, når der kommer en<br />
stime forbi. Det er sjældent, at ørrederne opholder sig i<br />
længere tid på denne strækning. Strækningen starter<br />
nedenfor Torsbro og slutter ved Ladegaards bro. Øverst<br />
render åen forbi et skovstykke, der står langs østsiden<br />
af åen. Her er chancerne store for en fisk, da bunden er<br />
meget kuperet og skyggerne fra træerne tilsyneladende<br />
gør fiskene mindre sky. Hvor træerne ender, er der en<br />
af strækningens bedste pladser, nemlig på stedet der<br />
kaldes Ved fårehegnet, hvor en dyb strømrende tager<br />
sin begyndelse. Mange store fisk har måttet bide i<br />
græsset på det sted, og fiskene står helt ovre under<br />
brinkerne langs med østsiden af åen. Bagefter kommer<br />
der et fladt stykke vand, der bliver gradvist dybere ned<br />
mod NLs hytter på både vest- og østsiden.<br />
På markerne ovenfor lystfiskerne på billedet går<br />
der ofte heste, der er meget kærlige og nysgerrige. I<br />
nyere tid var der en uheldig lystfisker, der i nattens<br />
mørke fik sin livs fight. Han havde parkeret sin flue i<br />
manken på en af hestene, der i panik galoperede af<br />
sted i vildt løb over markerne. Heldigvis skete der ikke<br />
noget med hesten. Pas på disse nysgerrige dyr, når fluestangen<br />
svinges over åens vand.<br />
De steder, hvor åen løb, før den blev reguleret, kan<br />
ses ved at kikke ind på markerne. Normalt løber markskellene<br />
vinkelret på åen, men mange steder går disse<br />
på skrå på strækningen. Det var langs med disse skel<br />
åen løb i sin tid. Om foråret, hvor frosten har forseglet<br />
jorden, ses det endnu tydeligere, da der ofte ligger<br />
blankt vand i de lavningerne på markerne, der hvor<br />
det gamle å-leje er beliggende.<br />
Markerne blev i mange år benyttet af egnens børn<br />
til fodboldbane og senere til kreaturer.<br />
Lige ovenfor hytten på østsiden er der endnu en<br />
sikker plads for en fisk, hvor der er et flæng ind i brin-<br />
Flemming Holt (kendt som ”Posten”) slapper af på bænken<br />
ved hytten. Preben Böje Hansen gør sig klar til fiskeri. Billedet<br />
er taget fra vestsiden. Torsbro er beliggende på den<br />
modsatte side af læbæltet bagerst i billedet.<br />
ken langs østsiden og et stort hul lige ud for hytten<br />
langs vestsiden. En kæmpe kampesten ligger på østsiden<br />
et kort stykke længere nede af åen, hvilket giver<br />
endnu en god standplads. Nu får vandet for alvor fart<br />
på og falder hastigt ned igennem et stryg. Før åen blev<br />
gravet igennem i 1950’erne, var der store kampesten<br />
midt i stryget, med en dyb strømrende og tilhørende<br />
dybt vand umiddelbart derefter. De store sten er nu<br />
skubbet til siderne, men hullet er der endnu. Kort efter<br />
stryget kommer den næste gode fiskeplads, der kaldes<br />
Ved skvalderkålene. Pladsen kan nemt findes langs<br />
østsiden af åen, hvor en stor bræmme går et stykke ud<br />
i åen. Hver sommer skaber denne plantevækst en god<br />
standplads. Her er der fanget kæmpefisk.<br />
Det nederste stykke er fladt vand med høje skrænter<br />
ned til broen med en lav vanddybde, men der står<br />
ofte fisk inde under brinkerne. De fleste fisk fanges på<br />
flue i døgnets mørke timer på denne strækning, da fisken<br />
om dagen står meget skjult og derved er svære at<br />
komme i nærheden af. Undtagelsen er dage med<br />
blæst, hvor fiskene ikke er så sky. Indimellem fanges<br />
der både store regnbue- og bækørreder, men mest om<br />
dagen på både tørflue, orm og spinner. Normalt står de<br />
store regnbueørreder i det hurtige vand nede ved stryget,<br />
ofte frit fremme i vandet. Prøv at parkere nede ved<br />
LINDENBORG Å Det Flade<br />
133
Preben Böje Hansen med en havørred på 69 centimeter og<br />
ni pund, på Hansen-fluen 2001.<br />
Ladegaards bro. Gå opstrøms med en lille spinner og<br />
kast opstrøms, så fisken ikke ser en. Der er ikke noget<br />
sjovere end at kroge en stor regnbueørred på let grej.<br />
Hansen-fluen er opkaldt efter ophavsmanden og<br />
den lokale Lindeborg Å fisker Preben Böje Hansen. Der<br />
ofte fisker på Det Flade. Mønsteret blev opfundet i<br />
1987 og er uovertruffent, hvis vandet er blevet farvet<br />
efter et regnskyl. Ofte har fluen været det bedste valg<br />
netop med denne vandfarve. En rørflue-version af<br />
denne er det mønster, der har givet mig de største hav-<br />
ørreder til dato. Den er god, hvis der rigtig er mørkt eller<br />
rusker godt i trætoppene. Da fisker jeg den relativt<br />
højt i vandet, så jeg rigtigt udnytter den voldsomme<br />
silhuet, som denne flue udgør op imod himmelen.<br />
Fluen ligner til forveksling en børsteorm i våd tilstand.<br />
Da det er et af de fødeemner, der står på ørredernes<br />
menukort i saltvand, er det måske det, der gør den så<br />
effektiv. Originalmaterialet til kroppen på fluen kan<br />
være svært at skaffe, men kan erstattes med Vinyl<br />
Body Rib i samme farve.<br />
Mange lystfiskere har i de senere år opdaget fluens<br />
gode fangstegenskaber. Fluen ligner til forveksling en<br />
gammel storfanger til Lindenborg Å, der hedder<br />
Austns Gold. Ophavsmanden til denne flue er Mr. G.<br />
Austin fra Birmingham. Fluer med guld og brun har altid<br />
været en sikker farvekombination til Lindenborg Å.<br />
Mønsteret i sin oprindelige anvisning (Friis<br />
”FLUER”):<br />
Austins Gold<br />
Krop: Flad guldtinsel<br />
Rib: Oval guldtinsel<br />
Palmerhackle: Natur rødbrunt hanhackle og efterfølgende<br />
klippet af i lige linje fra bust til<br />
krogspids<br />
Vinge: Brown mallard bundet skødesløst og<br />
længere end krogen<br />
Hoved: Sort<br />
Hvis jeg fisker om dagen, og gerne ”før fanden har<br />
taget træsko på”, kan jeg støde på en stilfærdig spinnefisker,<br />
der har lusket en del gode fisk op af åens<br />
vand. Ham skal læseren møde nu, og han fisker meget<br />
på strækningen af åen fra Det Flade og ned til Storvorde<br />
på det, der rigtigt hedder Gudumlund Kanal.<br />
134 Det Flade LINDENBORG Å
Hansen-fluen - Lokalt Lindenborg Å-mønster af Preben Bôje Hansen<br />
(Fluen er bundet af Preben Böje Hansen)<br />
Krog: Kamasan Low-waterkrog størrelse 4<br />
Tråd: Sort<br />
Hale: <strong>Lille</strong> bundt brune fibre fra hanehackle<br />
Krop: Nederst flad UNI Mylar sølvtinsel. Øverst dark amber transulent Swannundaze (farve17)<br />
Fronthackle: Brunt hanehackle, fem tørn<br />
Vinge: Natursorte egernhalehår<br />
Hoved: Sort<br />
Som med mange andre fluer var mønsteret oprindelig ikke udrustet med vinge. Det første eksemplar var<br />
en nymfe beregnet til bækørredfiskeri. Da sidegevinsten indimellem bestod af en blank havørred, udviklede<br />
fluen sig til den form, den har i dag. Preben fisker ofte sine fluer højt og hurtigt igennem vandet.<br />
Mange gange er det en stor flue, der sidder i enden af forfanget. Kroppen på de fleste fluer i Prebens æske<br />
er bundet slank, da fluerne da passer til de hurtigstrømmende partier af Lindenborg Å, hvor Preben ofte<br />
fisker.<br />
LINDENBORG Å Det Flade<br />
135