Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Speciale af Helle Børsen Rosholm Vejleder Hans Jørgen Frederiksen<br />
Årskortnummer 20032411<br />
maleriet stå som en introduktion. I 1892, samme år som han malede billedet, gjorde Gauguin<br />
notater i et hæfte, han kaldte ”Cahier pour Aline”, <strong>og</strong> heri skrev han om ”Mana’o Tupapa’u”:<br />
En ung kanak-pige ligger på maven <strong>og</strong> viser n<strong>og</strong>et af sit <strong>for</strong>skræmte ansigt. Hun hviler<br />
på en seng dækket af en blå pareo <strong>og</strong> et lyst, kromgult klæde. En purpurviolet baggrund,<br />
smykket med blomster, der ligner elektriske gnister: en lidt mærkeligskikkelse befinder<br />
sig ved siden af sengen.<br />
Fortryllet af <strong>for</strong>men, bevægelsen, maler jeg uden anden tanke end at male det nøgne.<br />
Med andre ord er det et nøgenstudie – en smule usømmelig <strong>og</strong> d<strong>og</strong> vil jeg lave et kysk<br />
maleri, som jeg giver kanak-ånden, dens karakter, dens tradition.<br />
Da pareo’en er intimt <strong>for</strong>bundet med en kanaks verden, bruger jeg den som<br />
sengetæppe. Klædet, som har karakter af bark, må være gult, <strong>for</strong>di denne farve<br />
fremkalder n<strong>og</strong>et uventet hos den, der ser det; <strong>for</strong>di den vækker tanken om lyset fra en<br />
lampe, <strong>og</strong> således undgår jeg at gengive virkningen fra en lampe. Jeg må have en<br />
skrækindjagende baggrund. Det violette er klart angivet. Her er den musikalske del af<br />
det færdige billede.<br />
Hvad kan en ung kanak-pige liggende helt nøgen på sin seng <strong>for</strong>etage sig i denne<br />
n<strong>og</strong>et vovede stilling? Berede sig på kærligheden? Det er naturligt <strong>for</strong> hende, men det er<br />
upassende, <strong>og</strong> det er ikke det jeg vil. Eller på at sove? Kærlighedsakten kunne være<br />
<strong>for</strong>bi, hvilket <strong>og</strong>så er upassende. Jeg ser kun angsten. Hvilken <strong>for</strong>m <strong>for</strong> angst? Bestemt<br />
ikke angsten hos en Susanne, der er blevet overrasket af de gamle. Den findes ikke i<br />
Oceanien.<br />
Lad os sammenfatte. Musikalsk del: bølgende horisontale linier, klange af orange <strong>og</strong><br />
blåt, <strong>for</strong>bundne med gule <strong>og</strong> violette, som er afledt, oplyst af grønlige lysglimt. Litterær<br />
del: en levende ånd <strong>for</strong>bundet med de dødes. Natten <strong>og</strong> Dagen.<br />
Ellers er det såmænd bare et nøgenstudie fra Oceanien. 216<br />
Den unge kvinde på maleriet var Gauguins elskerinde <strong>og</strong> han refererede til hende på skift som<br />
Teha’amana <strong>og</strong> Tehura, hvor<strong>for</strong> begge navne <strong>for</strong>ekommer i følgende afsnit. I ”Cahier pour<br />
Aline” reflekterede Gauguin over, at maleriet var et nøgenstudie, der kunne opfattes<br />
usømmeligt, <strong>og</strong> han understregede vigtigheden af, at han på trods af det nøgne gerne ville lave<br />
et kysk maleri. På den måde skildrer maleriet en diskrepans mellem den europæiske<br />
maletradition, Gauguin bærer med sig, <strong>og</strong> dét, han ønsker at se i Tehura.<br />
I ”Cahier pour Aline” redegjorde Gauguin desuden omhyggeligt <strong>for</strong> maleriets to sider:<br />
den litterære <strong>og</strong> den maleriske. Relationen mellem de to aspekter er tæt <strong>og</strong> gensidigt<br />
<strong>for</strong>stærkende - et resultat af fælles tilblivelse. Maleriets billedverden er stærkt reduceret <strong>og</strong> i<br />
store dele gengivet af farveharmonier. Gauguin ville gerne underspille den litterære del <strong>og</strong> det<br />
narrative via den musikalske del af billedet.<br />
216 Bodelsen, op.cit. p. 97-98<br />
74