Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Speciale af Helle Børsen Rosholm Vejleder Hans Jørgen Frederiksen<br />
Årskortnummer 20032411<br />
kendskab til disse attributter fra genstande på Louvre. 185 Også slangen kan læses som en<br />
reference til det gamle Egypten, idet den ligner den egyptiske hier<strong>og</strong>lyf, der er fremtrædende<br />
på faraoens personlige emblem. Han skriver i den <strong>for</strong>bindelse: Rather than realistically<br />
grasping the snake, the flat unmodelled hand is shown in the characteristic frontal view of<br />
Egyptian sculpture and, especially, wall paintings and low reliefs. The vines screening<br />
Gauguin’s torso are reminiscent of the lotus and papyrus plants represented on many<br />
Egyptian sculptures, reliefs and wall paintings. 186 Den egyptiske kunst havde en særlig status<br />
<strong>for</strong> symbolisterne, hvilket Aurier påpegede i sit 5. punkt om den symbolistiske kunst. Det var i<br />
slutningen af det 19. århundrede desuden almindeligt at associere det gamle Egypten med<br />
mystik, <strong>og</strong> i Schurés ”Les grands Initiés” spiller Egypten en central rolle <strong>for</strong> opretholdelsen <strong>og</strong><br />
udbredelsen af den teosofiske doktrin. Jirat-Wasiutynski konkluderer hermed:<br />
By portraying himself ”á l’egyptian” in the ”Self-portrait with Halo and Snake”,<br />
Gauguin was presenting himself in the role of en Initiate at the inn in Le Pouldu, much<br />
as he had adopted the guise of an outlaw or a Christ in other self-portraits. This<br />
association would have been rec<strong>og</strong>nized by his contemporaries, in particular the artistic<br />
cénacle at Le Pouldu, which included Meyer de Hahn, Paul Sérusier, and Charles<br />
Filiger. 187<br />
Gauguin trak på både filosofiske teorier <strong>og</strong> teosofiske overvejelser i sine værker, uden de d<strong>og</strong><br />
endte med blot at være en illustration af en teori. Han tilsatte som altid sine egne <strong>for</strong>tolkninger<br />
<strong>og</strong> kombinerede disse refleksioner med stærke stilistiske <strong>og</strong> <strong>for</strong>mmæssige træk. Paldam<br />
skriver: En standardtolkning af modernistiske <strong>og</strong> avantgardistiske værker er, at de er<br />
fragmentariske <strong>og</strong> falder fra hinanden, <strong>for</strong>di de er produkter <strong>og</strong> afspejlinger at det moderne<br />
samfund, hvor in<strong>for</strong>mationsniveauet er uoverskueligt stort <strong>og</strong> komplekst, <strong>og</strong> der, efter Guds<br />
død ikke længere findes n<strong>og</strong>en holdepunkter. 188 Det fragmentariske aspekt, der typisk<br />
fremhæves ved værker, der har collagekarakter, overskygger ofte det konstruktive i<br />
elementernes sammenstød – at collagen kan ses som et <strong>for</strong>søg på at <strong>for</strong>mgive det, der opleves<br />
som fragmentarisk. Megen moderne kunst <strong>og</strong> litteratur <strong>for</strong>søgte netop at skabe sammenhænge<br />
i kaos; at få det opsplittede til at danne mening.<br />
185<br />
Jirat-Wasiutynski, art.cit. 1987, p. 23<br />
186<br />
Art.cit. p. 24<br />
187<br />
Art.cit. p. 25<br />
188<br />
Paldam, op.cit. p. 7<br />
63