Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Speciale af Helle Børsen Rosholm Vejleder Hans Jørgen Frederiksen<br />
Årskortnummer 20032411<br />
planer: et gult <strong>og</strong> et rødt, hvilket kan referere til Gauguins opfattelse af sig selv <strong>og</strong> sin<br />
dualistiske natur. Hans hoved er fanget mellem i to farver, implicerende at hans sjæl svinger<br />
mellem polariteterne god <strong>og</strong> ond. Han er på én gang frister <strong>og</strong> den fristede, en helgen <strong>og</strong> en<br />
synder, en engel <strong>og</strong> en djævel. Kunsthistoriker Thomas Buser skriver om maleriet: On more<br />
than one occasion Gauguin himself brought attention to what he considered his dual nature of<br />
sinner (snake and apples) and saint (the halo). 174 Det er symbolisternes interesse <strong>for</strong> det indre<br />
sjæleliv, der kommer til udtryk - hans ører er ikke synlige <strong>og</strong> blikket er bortvendt, hvilket kan<br />
læses som en betoning af det indadskuende modsat dét, at finde inspiration i den ydre, synlige<br />
verden - jf. hans ”Selvportræt i stentøj” fra 1889.<br />
Hans ansigt, hænder <strong>og</strong> æblerne er malet mere tredimensionelt, mens det gule <strong>og</strong> det<br />
røde er fladt, <strong>og</strong> der er en skarp kontrast mellem Gauguins fysiske fremtræden <strong>og</strong> den gule <strong>og</strong><br />
røde flade i baggrunden. Slangen <strong>og</strong> æblerne kan læses som symboler på syndefaldet, <strong>og</strong><br />
Petersen påpeger, at de mest visionære symbolister var smerteligt opmærksomme på, at den<br />
Gud, der er nødvendig <strong>for</strong> at skabe mening i tilværelsen, <strong>og</strong>så er fraværende. Hun skriver:<br />
Virkeligheden burde være en kosmisk helhed, men i Guds fravær <strong>og</strong> absurditetens nærvær<br />
splittes den åndelige <strong>og</strong> den materielle menneskeverden i fragmenter. Helheden hører kunsten<br />
til, men den kunstneriske helhed gælder kun inden <strong>for</strong> <strong>for</strong>mens æstetiske begrænsning. 175<br />
Denne søgen efter det religiøse kom ofte til udtryk i Gauguins selvportrætter, hvori han<br />
portrætterede sig selv som Kristus eller associerede sig selv med Kristus. Forestillingen om<br />
maleren som den skabende Gud har en lang tradition bag sig, <strong>og</strong> Gauguin verbaliserede tanken<br />
i brevet til Schuffenecker fra august 1888, da han skrev Kunst er en abstraktion –<br />
Gauguins værker fra slutningen af 1880erne havde <strong>og</strong>så messianske undertoner, <strong>for</strong>di Gauguin<br />
følte, at han led <strong>for</strong> sin sag, <strong>og</strong> <strong>for</strong>di han så sig selv som ”maleriets frelser”. 176<br />
Ifølge Jirat-Wasiutynski kan maleriet tolkes ud fra de teosofiske doktriner, der var<br />
populære blandt de symbolistiske digtere <strong>og</strong> kunstnere i 1880’erne <strong>og</strong> 1890’erne. I hans øjne<br />
fremstiller Gauguin sig selv som Indviet <strong>og</strong> Magiker – begreber hentet fra Edouard Schurés<br />
artikel ”Les Grands Initiés” fra 1889. I artiklen opsummerede Schuré trosretningen teosofi<br />
som en hemmelig, indre doktrin, der var indeholdt i alle verdens store religioner; <strong>og</strong> denne<br />
tankegang var en tradition, der omhandlede de essentielle sandheder, der var kendt af<br />
174 Buser, Thomas: Gauguin´s Religion, in Art Journal, vol. 27, no. 4, 1968, pp. 375-380, p. 376<br />
175 Petersen, op.cit. p. 13<br />
176 Buser, art.cit. p. 376<br />
60