Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
Afdeling for Æstetik og Kultur — Tværæstetiske Studier - AU Library ...
You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
Speciale af Helle Børsen Rosholm Vejleder Hans Jørgen Frederiksen<br />
Årskortnummer 20032411<br />
Idet det æstetiske område er udstyret med sin egen <strong>for</strong>m <strong>for</strong> l<strong>og</strong>ik, giver den mulighed <strong>for</strong> at<br />
kunne erkende verden på en måde, som den l<strong>og</strong>iske erkendelse ikke kan – hermed giver den<br />
<strong>og</strong>så adgang til en del af verden, som l<strong>og</strong>ikken ikke har entré til. 153 Symbolisterne var<br />
inspirerede af Baudelaire <strong>og</strong> hans teori om korrespondenser, det vil sige teorien om, at der<br />
eksisterer et samhørigheds<strong>for</strong>hold mellem <strong>for</strong>skellige sanseindtryk – <strong>for</strong> eksempel farver <strong>og</strong><br />
lyde – <strong>og</strong> at der tilmed er en samhørighed mellem sanseindtryk <strong>og</strong> følelser. Inspireret af blandt<br />
Baudelaires teori om korrespondens mente <strong>og</strong>så Gauguin, at farver kunne optræde som ord, <strong>og</strong><br />
at disse indeholdt et præcist modstykke til enhver følelsesnuance. Han var optaget af, at givne<br />
farver <strong>og</strong> linier kunne skildre bestemte følelser <strong>og</strong> stemninger, der var uafhængige af den mere<br />
b<strong>og</strong>stavelige betydning af maleriets faktiske motiv, <strong>og</strong> hans begreb om ’suggestiv dekoration’<br />
var især <strong>for</strong>muleret i relation til flertydige motiver, som talte umiddelbart til beskuerens<br />
intuitive fantasi. 154 Thomson beskriver det sådan:<br />
De symbolistiske digtere i Frankrig havde arvet Baudelaires <strong>og</strong> de dekadentes<br />
filosofiske standpunkter <strong>og</strong> vendte sig bort fra den videnskabelige æras undere eller<br />
rædsler <strong>og</strong> dens sociale <strong>og</strong> demokratiske omvæltninger. I stedet vendte de blikket ind<br />
mod sjælelivet eller rettede det nostalgisk tilbage mod en tidligere epokes harmoniske<br />
relationer mellem kønnene eller mennesker <strong>og</strong> naturen. I kunsten fandt man en<br />
tilsvarende impuls bag <strong>for</strong>skellige <strong>for</strong>søg på at skrue tiden tilbage <strong>for</strong> at genfinde den<br />
enkle <strong>og</strong> oprigtige ”primitive” æra. 155<br />
Gauguin <strong>og</strong> hans omgangskreds var uden tvivl revolutionerende i deres stræben efter et brud<br />
med samtidens kunstneriske idealer. Men de så ikke ned på, hvad andre havde opnået før dem<br />
– tværtimod følte de, at de ofte blot var ved at vinde tilbage, hvad der var gået tabt gennem<br />
årene, særligt de sidste hundrede år. Gauguin udtrykte f. eks. sin beundring <strong>for</strong> Raphael,<br />
Ingres, Delacroix <strong>og</strong> Cézanne. Beundringen <strong>for</strong> Delacroix delte han med Baudelaire, der i<br />
flere af sine tekster hyldede Delacroix som en mester, der virkelig <strong>for</strong>stod at <strong>for</strong>ene de to<br />
<strong>for</strong>mer <strong>for</strong> kunstnerisk spiritualitet – kundskab <strong>og</strong> lidenskab; <strong>og</strong> han understreger, at<br />
fantasibegavede kunstnere som Delacroix altid vil være intenst beskæftiget med udtrykkets<br />
korrespondens – eller anal<strong>og</strong>ibetingede flertydighed. Petersen <strong>for</strong>klarer fascinationen af<br />
Delacroix således: Det gælder fx Delacroix, som i sine billeder åbenbarer en mangetydig<br />
synlighed hinsides common sense. Hvad Delacroix skildrer, er ikke den éndimensionale<br />
153 Jørgensen, op.cit. p. 13–14<br />
154 Thomson, op.cit. p. 20<br />
155 Op.cit. p. 57<br />
52