Sille og Sigurd som agenter - Leder - FDF
Sille og Sigurd som agenter - Leder - FDF
Sille og Sigurd som agenter - Leder - FDF
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Kære <strong>Leder</strong><br />
Vi skal alle til at tage hul på en ny <strong>FDF</strong>-sæson <strong>og</strong> en ny sæson med vores venner <strong>Sille</strong> <strong>og</strong><br />
<strong>Sigurd</strong>. Du sidder nu med sæsonens første materiale, <strong>og</strong> dig der har været med helt fra<br />
starten kan måske genkende det.<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> <strong>som</strong> <strong>agenter</strong> udkom første gang i december 2004. Vi har valgt at genbruge<br />
historien fra dengang om end i en kortere <strong>og</strong> mere oplæsningsvenlig udgave, men andagterne<br />
<strong>og</strong> aktiviteterne er helt nye <strong>og</strong> skrevet netop til denne udgivelse.<br />
Historien starter på en kedelig <strong>og</strong> grå regnvejrsdag. <strong>Sigurd</strong> er rastløs <strong>og</strong> det ender med at<br />
skovbørnene går op på loftet for at rydde op. Heroppe finder de en spændende, gammel<br />
kasse. Kassen har tilhørt onkel Arthur, <strong>og</strong> den er fyldt med alle hans agentting. Men det<br />
allerbedste er nu b<strong>og</strong>en med siden, der viser vej til onkel Arthurs skat, for pludselig er<br />
skovbørnene hemmelige <strong>agenter</strong> på jagt efter en spændende skat, <strong>og</strong> det bliver starten på<br />
et nyt eventyr for vores to venner. Et eventyr, der handler om mod, snarrådighed <strong>og</strong> om at<br />
finde nye venner.<br />
Efter historien følger tre andagter. Den første andagt lægger sig tæt op ad historien <strong>og</strong><br />
handler om, hvor Gud mon bor. Nummer to er en aktivitets-andagt, <strong>og</strong> den handler om at<br />
have en vigtig hemmelighed, <strong>og</strong> den sidste handler om at tage fejl.<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> <strong>som</strong> <strong>agenter</strong> kan blive indgangsvinklen til mange spændende klassemøder.<br />
Slip fantasien løs <strong>og</strong> leg med. Find de mørke briller <strong>og</strong> den lyse cottoncoat frem, <strong>og</strong> gå<br />
så i krig med at sætte fælder op, sende hemmelige beskeder <strong>og</strong> løse gåder.<br />
Her i lederhæftet har vi lavet en plan for, hvordan jeres puslinge <strong>og</strong> tumlinge bliver uddannet<br />
til super<strong>agenter</strong>, <strong>og</strong> vi giver jer opskriften på et spændende agentløb.<br />
Til sidst i lederhæftet er der et afsnit til de ledere, der stifter bekendtskab med <strong>Sille</strong> <strong>og</strong><br />
<strong>Sigurd</strong> for første gang. Her fortæller vi om tankerne bag <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>. Vi beskriver hvad<br />
puslinge <strong>og</strong> tumlinge er fovr n<strong>og</strong>le størrelser, ridser op hvem <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> er, <strong>og</strong> hvordan<br />
det hele startede, beskriver lidt af universet omkring de to skovbørn <strong>og</strong> giver lidt ideer til,<br />
hvordan materialet kan anvendes.<br />
Jeg ønsker alle nye såvel <strong>som</strong> erfarne puslinge/tumlinge-ledere rigtig god fornøjelse med<br />
materialet <strong>og</strong> glæder mig til endnu en sæson.<br />
Lene Thanild Schøler<br />
REDAKTØR: Lene Thanild Schøler - REDAKTION: Stine Løsmar, Mie Graversen, Gerda Elgaard Jensen, Maria Kr<strong>og</strong>søe Mienert <strong>og</strong> Bettina Alveen -<br />
LAYOUT: Simon Dalsgaard Nielsen - TEGNINGER: Jakob Kramer - TRYK: Silkeborg B<strong>og</strong>tryk - OPLAG: 1000 - ISSN: 1603-4074<br />
UDGIVET AF: Frivilligt Drenge- <strong>og</strong> Pige-Forbund, <strong>FDF</strong> - Rysensteensgade 3 - 1564 København - KONTAKT TIL REDAKTIONEN: <strong>Sille</strong><strong>og</strong>sigurd@<strong>FDF</strong>.dk<br />
1
Her er <strong>Sille</strong>, <strong>og</strong> her er <strong>Sigurd</strong>, <strong>og</strong> her<br />
er historien om dengang, de var på<br />
sporet af onkel Arthurs skat.<br />
”Mon det n<strong>og</strong>ensinde holder op med at regne?”<br />
<strong>Sigurd</strong> pressede næsen flad mod ruden. Uden<br />
for skovhytten silede det ned.<br />
”Det er kun vand,” svarede <strong>Sille</strong>. ”Hvis du keder<br />
dig, kan du bare gå ud.”<br />
”Jeg gider ikke være våd,” sagde <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> kiggede<br />
over på <strong>Sille</strong>. Hun sad i en stor lænestol<br />
<strong>og</strong> strikkede med n<strong>og</strong>le meget lange strikkepinde.<br />
”Hvad er det egentlig, du laver?”<br />
Ӂh, sikke n<strong>og</strong>et tissemyretis. Nu gik der<br />
kludder i det,” udbrød <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> holdt strikketøjet<br />
op foran sig. Det lignede et halstørklæde,<br />
<strong>som</strong> var blevet mere trekantet end aflangt. <strong>Sigurd</strong><br />
kunne ikke lade være med at grine.<br />
”OK,” sagde <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> smed strikkepindene fra<br />
sig. ”Vi kan rydde op på loftet.”<br />
Det gjorde de så. <strong>Sigurd</strong> fandt en stige, så de<br />
kunne kravle op gennem loftslemmen. Det<br />
flød med ting deroppe. Der var kasser, gamle<br />
stole, et fuglebur, <strong>og</strong> en kuffert fuld af gammelt<br />
tøj.<br />
”Prøv at se,” sagde <strong>Sigurd</strong> pludselig. ”Der står<br />
Agent Arthurs udstyrssamling på den kasse<br />
her. Det har sikkert været onkel Arthurs.”<br />
De åbnede kassen. Den var fyldt med spændende<br />
ting. Et forstørrelsesglas, en kikkert,<br />
n<strong>og</strong>le dåser, et gammelt kort over skoven, en<br />
lille b<strong>og</strong> <strong>og</strong> et kompas.<br />
”Lad os kigge i b<strong>og</strong>en,” foresl<strong>og</strong> <strong>Sille</strong>. ”Måske<br />
HISTORIE AF: Christian Engkilde<br />
står der n<strong>og</strong>et om onkel Arthurs hemmelige<br />
missioner.”<br />
Det var en meget lille, sort notesb<strong>og</strong>. Udenpå<br />
stod der Agent A, <strong>og</strong> indeni havde onkel Arthur<br />
skrevet en masse ting. Han havde opfundet<br />
en kode, <strong>og</strong> der var n<strong>og</strong>le sider med tegninger<br />
over fælder. Der var <strong>og</strong>så en opskrift<br />
på, hvordan man laver usynligt blæk.<br />
”Det er da fjollet,” sagde <strong>Sille</strong>. ”Hvis man skriver<br />
med usynligt blæk, kan man jo alligevel<br />
ikke se, hvad der står.”<br />
”Jo da,” sagde <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> bladrede. ”På denne<br />
side står der nemlig, hvordan man får det<br />
frem igen.”<br />
Sidst i b<strong>og</strong>en var der en side, hvor der stod:<br />
’Vejen til min skat.<br />
Skattekortet er i den gamle vandmølle. Det<br />
ligger på bjælken over møllestenen.’<br />
”En skat!” råbte <strong>Sille</strong> begejstret. ”Skal vi ikke<br />
prøve at finde den?”<br />
”Det kan vi da ikke,” sagde <strong>Sigurd</strong>. ”Det er jo<br />
ikke vores.”<br />
”Hvis onkel Arthur ikke ville have, at vi skulle<br />
finde den, skulle han ikke have efterladt et<br />
spor på agent <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> agent <strong>Sigurd</strong>s loft, vel?”<br />
sagde <strong>Sille</strong> snedigt.<br />
”Nej, det var selvfølgelig ikke særlig smart af<br />
ham,” medgav <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Det kan endda være, at han ønskede, vi skulle<br />
finde skatten,” sagde <strong>Sille</strong>.<br />
”Jamen, så lad os finde den skat!” svarede <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Det lyder <strong>og</strong>så <strong>som</strong> om, det er holdt op<br />
med at regne.”<br />
2 3
Udenfor sendte solen igen sine varme stråler ned<br />
gennem trækronerne. De to skovbørn vandrede<br />
hurtigt <strong>og</strong> hjemmevandt gennem skoven for at<br />
komme ned til den gamle vandmølle, hvor onkel<br />
Arthur havde gemt sit skattekort. Der var et<br />
stykke at gå.<br />
”Hvad tror du, der er i skatten?” spurgte <strong>Sigurd</strong><br />
<strong>og</strong> sprang over en væltet træstamme.<br />
”Der er sikkert guld <strong>og</strong> sølv <strong>og</strong> måske en flot diamantring,”<br />
svarede <strong>Sille</strong> drømmende. ”Har du for<br />
resten tænkt på, at vi <strong>og</strong>så er på en mission lige<br />
nu, lige<strong>som</strong> onkel Arthur var det. Lige nu er det<br />
os, der er <strong>agenter</strong>!”<br />
”Sssshhh,” sagde <strong>Sigurd</strong> pludselig <strong>og</strong> stoppede<br />
op. De kunne se den gamle vandmølle ligge lidt<br />
fremme. Det var et stenhus i to etager, <strong>som</strong> lå lige<br />
ved siden af åen. Nede i åen var der et stort hjul,<br />
<strong>som</strong> drejede rundt, når vandet løb forbi. Sådan<br />
havde det i hvert fald været i gamle dage. Nu<br />
blev vandmøllen ikke brugt mere, <strong>og</strong> den havde<br />
ligget øde hen i mange år.<br />
”Lyt engang. Der er n<strong>og</strong>en inde i vandmøllen,”<br />
sagde <strong>Sigurd</strong> med lav stemme.<br />
De listede sig nærmere, <strong>og</strong> snart kunne de tydeligt<br />
høre n<strong>og</strong>en råbe <strong>og</strong> grine inde i vandmøllen.<br />
Det lød <strong>som</strong> drengestemmer.<br />
”Der er n<strong>og</strong>en, der er ude efter vores skat,” hviskede<br />
<strong>Sille</strong> vredt.<br />
Helt henne ved vandmøllen krøb de sammen<br />
under et smadret vindue.<br />
”Rasmus! Jeg vil vædde med at du ikke tør kravle<br />
op på den bjælke,” var der én, der sagde.<br />
”Det tør du da heller ikke selv,” svarede ham, <strong>som</strong><br />
åbenbart hed Rasmus.<br />
Nede under vinduet kiggede <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> på<br />
hinanden.<br />
”Vores skattekort ligger på en bjælke over møllestenen,”<br />
hviskede <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Vi må se at få dem væk, inden de opdager det,”<br />
svarede <strong>Sille</strong> hviskende.<br />
I det samme lød der et højt dump lige ved siden<br />
af dem. Det var Felix. Han havde fået øje på sine<br />
venner <strong>og</strong> var blevet nysgerrig.<br />
”Hvad la…?” sagde han med høj stemme, inden<br />
han blev afbrudt af <strong>Sigurd</strong>, der havde lagt sin<br />
hånd over det lille egerns mund.<br />
”Hvad var det?” hørte de en af drengene sige inde<br />
i vandmøllen.<br />
”Det var nok bare et dyr,” sagde en af de andre<br />
drenge.<br />
”Du skal være stille,” hviskede <strong>Sigurd</strong> til Felix.<br />
”Vi udspionerer n<strong>og</strong>le drenge.”<br />
”Vi er <strong>agenter</strong>,” forklarede <strong>Sille</strong>.<br />
”Det vil jeg <strong>og</strong>så være,” hviskede Felix <strong>og</strong> lagde<br />
sine ører fladt ned til hovedet, mens han uden<br />
held forsøgte at se farlig ud. I det samme<br />
hørte de igen lyde inde fra vandmøllen.<br />
”Nå, vi må hellere se at komme hjem,”<br />
sagde en af drengene meget højt.<br />
”Ja, jeg skal <strong>og</strong>så hjem <strong>og</strong> lave lektier,”<br />
sagde en anden dreng.<br />
”Og jeg skal vaske min fars bil, så<br />
vi må hellere komme af sted nu,”<br />
sagde den sidste dreng.<br />
De larmede så meget, at det ikke<br />
var særlig svært for <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong><br />
<strong>og</strong> Felix at finde ud af,<br />
hvor de gik hen. Snart var<br />
drengene væk, <strong>og</strong> der var<br />
atter ro i skoven.<br />
”Kom,” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Nu skal vi finde vores<br />
skattekort.”<br />
Det var tydeligt, at<br />
vandmøllen ikke<br />
havde været<br />
brugt i mange<br />
år. Der var<br />
snavset på<br />
gulvet, <strong>og</strong><br />
der hang<br />
spindelvæv<br />
i<br />
hjørnerne.<br />
”Måske er skattekortet her ikke mere,” sagde <strong>Sigurd</strong>,<br />
mens han så sig omkring.<br />
”Hvad var det nu, der stod i onkel Arthurs b<strong>og</strong>?”<br />
spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
”Det ligger på bjælken over møllestenen,” svarede<br />
<strong>Sigurd</strong>, <strong>som</strong> kunne huske linien udenad.<br />
”Så må det jo ligge deroppe,” sagde <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> pegede<br />
på en stor bjælke, der løb tværs<br />
gennem rummet højt over dem.<br />
”Gad vide hvordan onkel<br />
Arthur er kommet<br />
helt<br />
4 5
derop?”<br />
”Han brugte sikkert n<strong>og</strong>le af sine agentting,”<br />
forestillede <strong>Sigurd</strong> sig. ”Måske havde han n<strong>og</strong>le<br />
sko med sugekopper under sålerne?”<br />
”Hvem kan gå på væggene?” spurgte Felix, <strong>som</strong><br />
havde gået <strong>og</strong> puslet rundt for sig selv.<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> kiggede op. Det lille egern sad på<br />
bjælken højt over deres hoveder.<br />
”Hvorfor har vi ikke tænkt på dig!” udbrød <strong>Sille</strong>.<br />
”Kan du se, om der ligger et skattekort oppe på<br />
bjælken?”<br />
Felix så sig omkring.<br />
”Der ligger en masse støv. Der er <strong>og</strong>så n<strong>og</strong>le<br />
bræddestumper <strong>og</strong> en lille trækasse,” svarede<br />
han.<br />
”Men er der ikke n<strong>og</strong>et skattekort?” spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
Hun lød meget skuffet.<br />
”Vent,” sagde <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> vendte sig mod Felix<br />
oppe på bjælken. ”Du sagde en trækasse. Kan<br />
du smide den herned?”<br />
Felix gav kassen et spark, så den faldt ned fra<br />
bjælken <strong>og</strong> landede lige mellem <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>.<br />
Kassens låg sprang op, <strong>og</strong> et stykke papir faldt<br />
ud.<br />
”Vi fandt det, vi fandt det!” råbte <strong>Sille</strong> begejstret<br />
mens <strong>Sigurd</strong> samlede papiret op. Det var ikke<br />
n<strong>og</strong>et rigtigt skattekort. Det eneste, der var på<br />
papiret, var n<strong>og</strong>et tekst skrevet med fine, gamle<br />
b<strong>og</strong>staver. <strong>Sigurd</strong> begyndte at læse:<br />
”Vejen til skatten<br />
I den gamle skov ligger den dødes vold,<br />
gå tohundrede skridt mod nord <strong>og</strong> mød en trold.<br />
Trolden er farlig, så det er bedst,<br />
hvis du skynder dig at løbe hundrede skridt mod<br />
vest.<br />
Se dig for <strong>og</strong> pas på at du ikke i kløften falder.<br />
Spring over <strong>og</strong> snart kan du høre, at skatten<br />
kalder.<br />
Trehundrede skridt med den <strong>som</strong> løber, men aldrig<br />
går.<br />
I pilecirklens midte du over skatten står.”<br />
<strong>Sigurd</strong> var lige blevet færdig med at læse op, da<br />
de hørte støj, <strong>og</strong> de tre drenge fra før kom løbende<br />
ind ad døren. <strong>Sille</strong>, <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> Felix så forskrækkede<br />
op fra brevet.<br />
”Troede I virkelig, at I kunne udspionere os,”<br />
sagde den største af drengene hånligt. ”I larmede<br />
mere end en flok elefanter i en glasbutik! Vi<br />
sneg os tilbage <strong>og</strong> så jer gå herind.”<br />
”Og hvad så? Det er ikke jeres vandmølle,” svarede<br />
<strong>Sille</strong> vredt. Hun brød sig ikke om at blive<br />
overrasket på denne måde.<br />
”Jo, det er det faktisk,” sagde drengen. De to<br />
andre drenge stod lige bag ham <strong>og</strong> virkede lidt<br />
mindre modige. ”Det her er vores hemmelige<br />
sted, så derfor har I ikke lov til at være her.”<br />
”Det er ikke så hemmeligt mere,” bemærkede <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Og alle har lov til at være her, for skoven<br />
er åben for alle.”<br />
”Du skal ikke være fræk,” sagde drengen. Han<br />
var et helt hoved højere end <strong>Sigurd</strong>. ”Alt hvad I<br />
finder herinde tilhører os!”<br />
Så hev han papiret ud af <strong>Sigurd</strong>s hånd, inden<br />
<strong>Sigurd</strong> kunne gøre n<strong>og</strong>et <strong>som</strong> helst.<br />
”Det er vores!” råbte <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> prøvede at få papiret<br />
tilbage, men drengen løftede det bare op i<br />
luften, hvor hun ikke kunne nå det.<br />
”Hvad er det så for et skattekort, I har fundet?”<br />
”Det ligner ikke et skattekort,” sagde en af de to<br />
6 7
agvedstående drenge.<br />
”Næ, det ligner nærmere et digt,” sagde den anden<br />
af drengene med tydelig væmmelse i stemmen.<br />
”Men det er det altså ikke,” svarede <strong>Sille</strong>. ”Det<br />
er faktisk en beskrivelse af, hvordan man finder<br />
vores onkels skat, <strong>som</strong> er fuld af guld <strong>og</strong> diama…”<br />
<strong>Sille</strong> nåede ikke at sige mere, før <strong>Sigurd</strong> sparkede<br />
hende over skinnebenet <strong>og</strong> tyssede på hende. Der<br />
var jo ingen grund til at afsløre alt for meget.<br />
”Ja, ja, vi får se,” sagde den høje dreng. Så stoppede<br />
han papiret i lommen.<br />
”Kom Søren <strong>og</strong> Rasmus. Vi skrider nu. Så må vi<br />
se, hvem der finder skatten først.”<br />
”Okay Martin,” svarede de to andre drenge <strong>og</strong><br />
skyndte sig efter Martin, <strong>som</strong> allerede var løbet<br />
ud ad døren.<br />
”Det er jo tyveri,” mumlede <strong>Sigurd</strong> lamslået.<br />
”Kom, vi løber efter dem,” råbte <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> styrtede<br />
ud af vandmøllen. <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> Felix skyndte sig<br />
efter, men de var ikke hurtige nok. Drengene var<br />
allerede væk.<br />
”Sikke n<strong>og</strong>et møg,” sagde <strong>Sille</strong>. ”Hvis bare vi<br />
havde været rigtige <strong>agenter</strong>, så havde vi sikkert<br />
hurtigt fundet dem.”<br />
”Vi er <strong>agenter</strong>, <strong>Sille</strong>,” svarede <strong>Sigurd</strong>. ”Prøv at se.<br />
Der er fodspor fra den vandpyt. De fører over til<br />
det træ.”<br />
De stirrede på jorden <strong>og</strong> på træet efter flere spor.<br />
”Se, barken er skrabet af, <strong>som</strong> om der har stået<br />
n<strong>og</strong>et op ad træet,” udbrød <strong>Sille</strong>. ”Og der er tre<br />
tynde spor i gruset.”<br />
”De havde cykler,” konkluderede <strong>Sigurd</strong>. ”Så<br />
fanger vi dem ikke.”<br />
<strong>Sille</strong> skældte højlydt ud, mens de gik tilbage mod<br />
deres skovhytte.<br />
”Sikke n<strong>og</strong>le gemene skadedyr, lede snydepelse,<br />
det var d<strong>og</strong> de værste slyngler, jeg n<strong>og</strong>ensinde<br />
har mødt. Dompapper…” skumlede hun.<br />
”Hov, hov, dompappen er faktisk en ganske køn<br />
fugl,” sagde <strong>Sigurd</strong>, <strong>og</strong> så begyndte han i øvrigt<br />
igen at mumle en remse for sig selv, <strong>som</strong> han<br />
havde gjort det, siden de havde opgivet at indhente<br />
drengene.<br />
”Hvordan kan du tage det så roligt,” skreg <strong>Sille</strong><br />
rasende. Hendes kinder var blussende røde. ”De<br />
overfaldt os <strong>og</strong> bestjal os. Jeg skal personligt få<br />
skovf<strong>og</strong>eden til at forbyde dem al adgang til skoven<br />
resten af deres liv!”<br />
”ja, ja,” mumlede <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> messede videre.<br />
Pludselig var der én, der råbte deres navne gennem<br />
skoven.<br />
”Hej <strong>Sille</strong>, <strong>Sigurd</strong>, herovre, hej, hej.”<br />
Gennem den tætte skov kom Kalle ud til dem på<br />
stien. Han var <strong>FDF</strong>-leder <strong>og</strong> skovbørnenes gode<br />
ven. I dag havde han d<strong>og</strong> ikke sin blå skjorte på.<br />
”Hvad laver du her?” spurgte <strong>Sille</strong> surt.<br />
”Nå, du er godt nok i godt humør,” grinede Kalle.<br />
”Er der n<strong>og</strong>en, der har givet dig buksevand?”<br />
”Nej,” svarede <strong>Sille</strong> mere roligt. ”Det er værre end<br />
det. Der er n<strong>og</strong>le drenge, <strong>som</strong> har stjålet vores<br />
skattekort. Hvad laver du herude?”<br />
”Jeg er ude for at finde et godt sted til et orienteringsløb<br />
for mine tumlinge. Men fortæl mig om<br />
skattekortet.<br />
Så fortalte <strong>Sille</strong> hele historien, lige fra de fandt<br />
agenttingene på loftet til de tre drenge var stukket<br />
af med skattekortet.<br />
8 9
”Jeg har aldrig mødt en værre flok røveryngel<br />
end de tre,” sluttede <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> stampede i jorden.<br />
”Nu finder vi aldrig onkel Arthurs skat.”<br />
”Måske er alt ikke tabt endnu,” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Kalle, har du n<strong>og</strong>et at skrive på?”<br />
Kalle rodede i sin rygsæk <strong>og</strong> fandt en kuglepen<br />
<strong>og</strong> en March <strong>og</strong> lejr.<br />
”Jeg har gået <strong>og</strong> husket på rimet, så du må<br />
hellere skrive det ned nu, mens jeg stadig<br />
kan huske det hele,” sagde <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> begyndte<br />
at diktere.<br />
”I den gamle skov ligger den dødes vold,<br />
gå tohundrede skridt….”<br />
Imens skrev Kalle det hele ned på en side<br />
i sangb<strong>og</strong>en.<br />
”Det var sandelig heldigt, at du kunne huske<br />
det,” sagde Kalle, da han var færdig med at<br />
skrive.<br />
”Så var det derfor, du ikke ville tale med mig,”<br />
sagde <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> nikkede anerkendende.<br />
Så talte de alle tre om rimets indhold. De blev<br />
hurtigt enige om, at skatten ikke ville være<br />
svær at finde, hvis bare man vidste, hvor man<br />
skulle starte. Hvor var den dødes vold? Det lød<br />
lidt uhyggeligt.<br />
”Måske er det en kirkegård?” sagde <strong>Sille</strong>.<br />
”Jeg tror nu ikke, at skoven har været brugt <strong>som</strong><br />
kirkegård,” sagde Kalle.<br />
”Måske begravede man mennesker herude i<br />
gamle dage,” foresl<strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Jeg ved ikke så meget om gamle dage,” mente<br />
Kalle, ”men jeg kender én, <strong>som</strong> ved en masse om<br />
historie. Må vi komme <strong>og</strong> besøge jer i morgen, så<br />
kan det være, at vi kan få opklaret mysteriet.”<br />
”I kan bare komme. Vi skal nok høre, når I er<br />
der,” sagde <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> blinkede til <strong>Sille</strong>.<br />
”Så ses vi i morgen,” sagde Kalle <strong>og</strong> skyndte sig<br />
videre med sit orienteringsløb.<br />
Næste dag sad <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> foran deres hytte<br />
<strong>og</strong> talte om den dødes vold.<br />
”Måske er det et sted, hvor der er en død mand,<br />
der kommer <strong>og</strong> slår folk oven i hovedet med en<br />
kølle?” foresl<strong>og</strong> <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> så lidt bange ud ved<br />
tanken om, at hun skulle derhen for at finde<br />
skatten.<br />
”En vold kan <strong>og</strong>så være det samme <strong>som</strong> en bakke.<br />
Måske er det den store kælkebakke?” sagde<br />
<strong>Sigurd</strong>.<br />
I det samme lød der en frygtelig larm lidt inde i<br />
skoven. De hørte en fyr råbe <strong>og</strong> en pige hvine.<br />
”Nå, så er de her,” sagde <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> grinede. ”De<br />
gik lige i vores fælde.”<br />
Ud af skoven kom Kalle med en snor viklet om<br />
benet. For enden af snoren hang en række dåser,<br />
<strong>som</strong> skramlede hen ad jorden. Lige bag<br />
Kalle kom en ung kvinde. Hun havde<br />
langt, mørkt hår <strong>og</strong> så sød ud, selvom<br />
hun virkede lidt forskrækket.<br />
”Vi har læst i onkel Arthurs agentb<strong>og</strong><br />
<strong>og</strong> har sat fælder op rundt om<br />
huset, så vi kan høre, når der kommer<br />
n<strong>og</strong>en. Det ser ud til, at de virker,” grinede<br />
<strong>Sigurd</strong>.<br />
”Jeg skulle have vidst, at I kunne finde på sådan<br />
n<strong>og</strong>et,” svarede Kalle, mens han viklede sig<br />
ud af snoren. Han virkede nu ikke spor sur. Så<br />
lagde han hånden på den unge kvindes skulder<br />
<strong>og</strong> sagde:<br />
”Jeg har taget min ven, Karoline, med. Hun læ-<br />
ser historie <strong>og</strong> ved en masse om gamle dage.”<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> sagde hej til Karoline, <strong>og</strong> Kalle<br />
fortalte hende, hvem <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> var.<br />
”Historie… laver du så ikke andet end at læse<br />
eventyr <strong>og</strong> romaner <strong>og</strong> ugeblade?” spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
Karoline grinede.<br />
”Gid jeg gjorde. Nej, når man læser historie, så<br />
betyder det, at man lærer en masse om gamle<br />
dage. N<strong>og</strong>le gange læser vi eventyr, men for det<br />
meste er det tykke bøger, der er skrevet af kl<strong>og</strong>e<br />
mennesker.”<br />
”Hvornår var det de gamle dage?” spurgte <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Endnu et godt spørgsmål,” grinede Karoline.<br />
”Man kan godt sige, at det er alt det, der ligger<br />
mellem jordens fødsel <strong>og</strong> i går.”<br />
”Orv, det var lang tid. Men ved du så n<strong>og</strong>et om<br />
det sted, der hedder den dødes vold, <strong>som</strong> ligger i<br />
den gamle skov?” spurgte <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Jeg ved, at der ligger en gravhøj her i skoven.<br />
I gamle dage; i det vi i dag kalder jernalderen,<br />
boede der n<strong>og</strong>le mennesker her i skoven, <strong>og</strong> da<br />
deres konge døde, begravede de ham i en gravhøj.<br />
Alt andet fra den tid er væk, men gravhøjen<br />
står der endnu,” sagde Karoline.<br />
”Så er det nok der, vi skal starte!” råbte <strong>Sille</strong> begejstret.<br />
”Men hvor ligger den gravhøj henne?”<br />
”Jeg kan vise jer den, hvis I har lyst,” svarede Karoline.<br />
”Det må du gerne,” sagde <strong>Sigurd</strong>. ”Går du <strong>og</strong>så<br />
med, Kalle?”<br />
”Selvfølgelig gør han det,” sagde <strong>Sille</strong>. ”Han tør<br />
da ikke lade os være alene med sin kæreste.”<br />
”Nej, øh, det er ikke rigtigt,” svarede Kalle stammende<br />
<strong>og</strong> blev rød i hovedet. ”Vi er kun gode<br />
10 11
venner. Men jeg skal nok gå med på jeres skattejagt.”<br />
Pludselig lød der på ny larm fra dåserne inde<br />
mellem træerne. <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> kiggede ængsteligt<br />
på hinanden. Var det drengene, der var kommet<br />
tilbage? De var glade for, at Kalle <strong>og</strong> Karoline<br />
var der.<br />
Heldigvis var det ikke drengene, men Felix, der<br />
lidt efter kom til syne mellem træerne.<br />
”Skal vi på skattejagt?” spurgte han <strong>og</strong> hoppede<br />
op <strong>og</strong> ned. ”Må jeg komme med, må jeg?”<br />
”Selvfølgelig,” svarede <strong>Sigurd</strong>. ”Det var jo dig,<br />
der fik fat på brevet inde i vandmøllen, ikk’?”<br />
Og med Karoline i spidsen begav de sig så alle<br />
sammen gennem skoven mod den gamle konges<br />
gravhøj. Mens de gik, fortalte Karoline ivrigt om<br />
gamle dage.<br />
”Der boede ikke nær så mange mennesker i Danmark<br />
dengang. Der var ingen store byer. Folk boede<br />
i små landsbyer rundt omkring. De dyrkede<br />
jorden, <strong>og</strong> så havde de en masse dyr.”<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> lyttede godt efter. Det var spændende<br />
at høre om, hvordan det havde været i<br />
gamle dage.<br />
”Det var ikke ét samlet land med én konge eller<br />
dronning, <strong>som</strong> i dag. Dengang styrede hvert<br />
lille område sig selv. Lige her omkring lå der en<br />
landsby, <strong>og</strong> de havde en slags konge. Det var<br />
sikkert ham, der havde flest penge <strong>og</strong> flest dyr,<br />
kunne man forestille sig. Da han døde, blev han<br />
begravet i en gravhøj, <strong>og</strong> han fik gaver med i graven,<br />
så han kunne have det godt i de dødes rige,”<br />
fortsatte Karoline.<br />
”Han har sikkert været en god konge, siden de<br />
gad bygge en gravhøj til ham,” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Det kan man godt forestille sig,” nikkede Karoline.<br />
”Der kommer n<strong>og</strong>en,” sagde Felix pludselig <strong>og</strong><br />
drejede sine store ører rundt. ”På cykel!” tilføjede<br />
han nervøst.<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> så på hinanden. De havde ikke<br />
lyst til at møde flere drenge på cykel, men det<br />
viste sig hurtigt, at Felix havde ret. På stien bag<br />
dem kom to drenge cyklende.<br />
”Det er to af de drenge, der stjal vores skattekort,”<br />
sagde <strong>Sille</strong>, da drengene kom tættere på.<br />
”De ser da ellers meget fredelige ud,” sagde Kalle.<br />
”Ja, men i går var der en tredje dreng, <strong>og</strong> det var<br />
ham, der var den værste,” forklarede <strong>Sigurd</strong>.<br />
Drengene opdagede hurtigt, hvem der gik foran<br />
dem, men i stedet for at stikke af, kørte de hen til<br />
<strong>Sille</strong>, <strong>Sigurd</strong>, Kalle <strong>og</strong> Karoline. Felix var hoppet<br />
op i et træ.<br />
”Hej,” sagde de <strong>og</strong> hoppede af cyklerne.<br />
”I har stjålet vores skattekort!” råbte <strong>Sille</strong> vredt.<br />
”Ja, men vi har det her,” sagde den ene dreng <strong>og</strong><br />
trak et stykke papir op af lommen. ”I må gerne<br />
få det tilbage.”<br />
<strong>Sille</strong> hev papiret ud af hånden på drengen <strong>og</strong><br />
kiggede på det. Det var onkel Arthurs beskrivelse<br />
af, hvordan man finder skatten.<br />
”Hvor er jeres ven henne,” spurgte <strong>Sigurd</strong> <strong>og</strong> så<br />
sig over skulderen.<br />
”Han gad ikke tage med i dag. Han synes, at sådan<br />
n<strong>og</strong>et med digte er for tøset,” sagde den anden<br />
af drengene.<br />
”Det er faktisk et meget avanceret skattekort.<br />
Sikkert alt for svært til at han kan finde ud af<br />
det,” sagde <strong>Sille</strong>.<br />
”Vi kan heller ikke finde ud af det. Vi har ledt<br />
efter den dødes vold, men vi kan ikke finde den,”<br />
sagde den første dreng.<br />
”Ha, ha, det er fordi, I er for dumme,” grinede<br />
<strong>Sille</strong> hånligt.<br />
”Faktisk kunne du jo heller ikke selv finde det,<br />
så du skal måske ikke være alt for hurtig til at<br />
kalde andre dumme,” sagde Kalle med et skævt<br />
smil.<br />
”Men Karoline ved, hvor det er henne, ikk’?” sagde<br />
<strong>Sille</strong>.<br />
”Jeg ved i hvert fald, hvor der ligger en gravhøj,<br />
<strong>og</strong> det kunne sagtens være den dødes vold,” sva-<br />
rede Karoline.<br />
”Okay, I må gerne gå med, hvis I vil,” sagde <strong>Sille</strong>,<br />
<strong>som</strong> havde fået dårlig samvittighed over at kalde<br />
de to drenge dumme.<br />
”Bare I ikke stikker af med skatten,” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Nej, selvfølgelig ikke. Det er kun Martin, der gør<br />
den slags, <strong>og</strong> han er her jo ikke,” svarede drengene.<br />
De gik videre, <strong>og</strong> efter en kilometer drejede Karoline<br />
ned ad en sti, <strong>og</strong> kort efter kom de til en stor<br />
jordhøj, <strong>som</strong> lå mellem træerne. Den var mindst<br />
5 meter høj <strong>og</strong> helt rund. På toppen af højen stod<br />
en stor sten. <strong>Sigurd</strong> gættede på, at der mindst<br />
måtte have været tyve voksne mænd til at få<br />
stenene op på højen.<br />
”Ja, det er så en gravhøj,” sagde Karoline. ”Og her<br />
ligger kongen begravet.”<br />
”Hvor ved du det fra?” spurgte den dreng, <strong>som</strong><br />
hed Rasmus.<br />
”Det står på stenen,” svarede Karoline <strong>og</strong> pegede<br />
på den store sten på toppen af højen.<br />
”Har de skrevet på stenen?” spurgte <strong>Sille</strong> undrende.<br />
”Ja, med runer,” svarede Karoline. ”Runer er de<br />
b<strong>og</strong>staver, <strong>som</strong> man skrev med for flere tusinde<br />
år siden. N<strong>og</strong>le gange hakkede man runerne ind<br />
i store sten.”<br />
”Hvad står der så på stenen?” spurgte <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Der står n<strong>og</strong>et i retning af Gungason har gjort<br />
denne sten over sin far, Gunga, <strong>som</strong> er død <strong>og</strong> nu<br />
bor hos Odin i Valhal,” sagde Karoline.<br />
”Odin, er han en gud?” spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
”Ja,” svarede Karoline. ”Odin er kongen i den nordiske<br />
gudeverden. Han bor i en meget stor borg,<br />
12 13
der hedder Valhal. Når en kriger døde på jorden,<br />
troede man, at han kom op <strong>og</strong> bo i Valhal sammen<br />
med Odin.”<br />
”Der var <strong>og</strong>så én, der hed Thor, ikk’?” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Han havde en hammer.”<br />
”Ja, der var mange guder i Asgård, <strong>som</strong> gudernes<br />
verden hed. Der var Thor, Frej, Freja, Frigg <strong>og</strong> en<br />
masse andre. Der var <strong>og</strong>så n<strong>og</strong>le, <strong>som</strong> hed jætter.<br />
De var gudernes fjender, <strong>og</strong> der var tit krig<br />
mellem guderne <strong>og</strong> jætterne. Det findes der en<br />
masse historier om.”<br />
”Men hvad så med Gud? Vores Gud? Hvor bor<br />
han henne?” spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
Denne gang var det Kalle, der forklarede:<br />
”Vores gud, den kristne gud har altid været der.<br />
Men det er først for ca. 1000 år siden, at folk i<br />
Danmark begyndte at tro på ham. Der skulle<br />
altså gå 1000 år fra Guds søn, Jesus, blev født,<br />
til man begyndte at tro på Gud <strong>og</strong> Jesus i Danmark.”<br />
”Kom Gud så <strong>og</strong> smed Odin <strong>og</strong> Thor ud af gudeverdenen?”<br />
spurgte den dreng, der hed Søren.<br />
Han forestillede sig, at det måtte have været et<br />
kæmpe slagsmål.<br />
”Nej, sådan kan man ikke se på det,” sagde Kalle.<br />
”Gud er helt anderledes end de nordiske guder.<br />
Gud behøver ikke n<strong>og</strong>en mystisk verden at bo i.<br />
Han er alle vegne på jorden. Gud er lige her, hvor<br />
vi står. Han er i træerne, i luften, i jorden <strong>og</strong> inde<br />
i os. Det er derfor, at Gud ved, hvordan vi har det.<br />
Han kan føle, når vi er glade eller kede af det, for<br />
han mærker det selv.”<br />
”Men hvad så med de gamle guder? Hvad laver<br />
de nu, hvis der ikke er n<strong>og</strong>en, <strong>som</strong> tror på dem<br />
mere?” spurgte <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> så lidt trist ud.<br />
Kalle <strong>og</strong> Karoline kiggede på hinanden. Det var<br />
vist et svært spørgsmål. Kalle trak på skuldrene.<br />
”Hvad tror I?”<br />
”Er det ikke Gud, der har skabt hele verden?”<br />
spurgte Rasmus, da han havde tænkt sig lidt<br />
om.<br />
”Jo, på syv dage,” svarede Karoline.<br />
”Så har han vel <strong>og</strong>så skabt de andre guder, <strong>og</strong> så<br />
har han sikkert <strong>og</strong>så sørget for, at de har det godt<br />
nu,” fortsatte Rasmus.<br />
”Det er i hvert fald en god måde at se det på,” nikkede<br />
Kalle. ”For Gud er intet for stort, <strong>og</strong> intet er<br />
for småt, så vi kan godt regne med, at han <strong>og</strong>så<br />
har styr på de gamle guder.”<br />
”Måske kan jeg fortælle jer n<strong>og</strong>le historier om de<br />
nordiske guder en dag?” foresl<strong>og</strong> Karoline.<br />
Det kunne børnene godt tænke sig.<br />
”Nu skal vi <strong>og</strong>så finde skatten,” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Nu ved vi jo, hvor vi skal starte.”<br />
”Måske kan I fire børn finde skatten? Så kan<br />
Kalle <strong>og</strong> jeg udforske gravhøjen imens,” foresl<strong>og</strong><br />
Karoline.<br />
”Ja, det var en god idé. Tror I, at I kan finde den<br />
selv?” spurgte Kalle.<br />
”Selvfølgelig kan vi det,” sagde <strong>Sille</strong>. ”Vi mødes<br />
bare her, når vi har fundet skatten.”<br />
<strong>Sigurd</strong> var allerede i fuld gang med at hive kortet<br />
frem fra lommen. Han kunne slet ikke vente med<br />
at komme af sted.<br />
”I den gamle skov ligger den dødes vold, gå tohundrede<br />
skridt mod nord <strong>og</strong> mød en trold,” læste<br />
han.<br />
14 15
”Nu har vi så fundet den dødes vold,” sagde Rassel.”mus. ”Men hvad vej er nord?”<br />
”Det var faktisk ikke spor sjovt,” sagde <strong>Sille</strong>. Men<br />
”Det kan vi let finde ud af,” svarede <strong>Sille</strong>. ”Vi har nu ved vi i det mindste, at vi er på rette vej. Hvad<br />
nemlig onkel Arthurs agent-kompas med.”<br />
er næste spor?”<br />
Hun trak kompasset op af lommen <strong>og</strong> viste det ”Trolden er stor <strong>og</strong> farlig, så det er bedst, hvis du<br />
til drengene.<br />
skynder dig at løbe hundrede skridt mod vest.<br />
”Hvordan skal det vende?” spurgte Søren <strong>og</strong> så Se dig for <strong>og</strong> pas på, at du ikke i kløften falder.<br />
forvirret på skiven med den lille nål i midten. Spring over <strong>og</strong> snart kan du høre, at skatten kal-<br />
”Det er lige meget. Nålen peger altid mod nord,” der,” læste <strong>Sigurd</strong> op.<br />
svarede <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Så farlig var den da heller ikke, den trold,” sagde<br />
De gik hen til nordsiden af gravhøjen <strong>og</strong> be- Søren. ”Kom, vi skynder os videre.”<br />
gyndte at gå ind i skoven. Rasmus t<strong>og</strong> n<strong>og</strong>le De kiggede på kompasset <strong>og</strong> fandt ud af hvilken<br />
lange skridt, <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> talte dem meget nøjag- retning, der var vest. Søren begyndte at løbe,<br />
tigt.<br />
mens han talte højt.<br />
”57, 58, 59 … 145, 146, 147 …”<br />
”Der står, at man skal passe på!” råbte <strong>Sigurd</strong> ef-<br />
”Mon det er en rigtig trold?” hviskede Felix ind i ter ham, men Søren hørte det ikke.<br />
øret på <strong>Sille</strong>. Han havde sat sig på hendes skul- ”95, 96, 97 …” Længere nåede han ikke, før der<br />
der for bedre at kunne følge med.<br />
lød et plask. De andre standsede op <strong>og</strong> så, at Sø-<br />
”Nej, dit tøseegern,” grinede <strong>Sille</strong>. ”Der er da ikke ren stod midt i en lille å. Vandet nåede ham til<br />
trolde i vores skov. Ikke andre end mig, i hvert knæene. Han vadede over til den anden side <strong>og</strong><br />
fald.”<br />
skyndte sig op på land.<br />
”198, 199, 200!” talte <strong>Sigurd</strong> færdig. Han kiggede Nu var det <strong>Sille</strong>s tur til at grine: ”Så fandt du alt-<br />
sig omkring for at finde trolden, men han kunne så kløften.”<br />
ikke se n<strong>og</strong>en.<br />
”Mine sko er fyldt med vand,” sagde Søren <strong>og</strong><br />
”Måske er vi gået i den forkerte retning,” sagde kiggede ned ad sig selv. ”Nu bliver min mor sur.”<br />
Søren <strong>og</strong> kiggede igen på kompasset.<br />
”Måske er der tørre sokker i skatten?” grinede<br />
”Jeg er glad for, at der alligevel ikke var n<strong>og</strong>en Rasmus.<br />
trold,” sagde Felix.<br />
Åen var heldigvis ikke bredere, end de kunne<br />
”Pas på, <strong>Sille</strong>! Trolden!” råbte <strong>Sigurd</strong> i det sam- hoppe over, <strong>som</strong> der stod, at man skulle gøre.<br />
me. <strong>Sille</strong> hoppede forskrækket et skridt tilbage ”Hvad så, hvad så,” spurgte <strong>Sille</strong> utålmodigt, da<br />
<strong>og</strong> mærkede i det samme en kr<strong>og</strong>et, stærk finger de alle sammen stod på den anden side af åen.<br />
i sin ryg. Hun skreg op <strong>og</strong> løb så hurtigt, at Felix Indtil videre passede alt på skattekortet perfekt,<br />
faldt ned fra hendes skulder. Men så begyndte så måske var der virkelig en skat?<br />
de andre at grine. <strong>Sille</strong> standsede <strong>og</strong> vendte sig ”Trehundrede skridt med den <strong>som</strong> løber men<br />
om.<br />
aldrig går. I pilecirklens midte, du over skatten<br />
”Det er bare en busk, det er ikke en rigtig trold,”<br />
grinede <strong>Sigurd</strong>. ”Den busk hedder en troldhas-<br />
står,” læste <strong>Sigurd</strong>.<br />
16 17
Hvad retning er det?” spurgte Rasmus <strong>og</strong> kiggede<br />
på kompasset.<br />
”Det står der ikke n<strong>og</strong>et om,” sagde <strong>Sigurd</strong>. ”Der<br />
står bare, at man skal gå med den, <strong>som</strong> løber men<br />
aldrig går. Det lyder <strong>som</strong> en gåde.”<br />
”Søren løber det meste af tiden,” sagde <strong>Sille</strong>, men<br />
det blev de ikke meget kl<strong>og</strong>ere af.<br />
”Jeg tror, det er åen, vi skal følge,” sagde Søren<br />
efter et stykke tid. ”Vandet i åen løber af sted.<br />
Det går aldrig.”<br />
”Selvfølgelig!” udbrød <strong>Sigurd</strong>. ”Vi skal bare følge<br />
åen trehundrede skridt.”<br />
De begyndte igen at gå, mens de talte skridt.<br />
Denne gang gik de mere forsigtigt af frygt for at<br />
falde i flere huller. Da de havde talt trehundrede<br />
skridt, var de kommet til et sted, hvor der var<br />
længere mellem træerne.<br />
”I pilecirklens midte,” læste <strong>Sigurd</strong> op. ”Mon ikke<br />
det er de piletræer, der tænkes på?” Han pegede<br />
på 10 høje, slanke træer, <strong>som</strong> stod i en cirkel.<br />
”Hvis der er en skat, skulle den være begravet<br />
midt mellem træerne,” sagde <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> stillede sig<br />
lige der, hvor hun troede, skatten skulle være begravet.<br />
”Hvad venter vi på?” råbte Felix begejstret. ”Jeg<br />
vil se skatten.”<br />
Så begyndte de at grave. Søren <strong>og</strong> Rasmus fandt<br />
n<strong>og</strong>le pinde, <strong>som</strong> de hakkede jorden løs med. Felix<br />
gravede løs med sine poter, så jorden stod ud<br />
til alle sider. Når der var kommet en bunke løs<br />
jord, skrabede <strong>Sigurd</strong> det til side. <strong>Sille</strong> gik rundt<br />
<strong>og</strong> pegede, hvor de nu skulle grave, <strong>og</strong> en gang<br />
imellem børstede hun jorden ud af Felix’ pels.<br />
Sådan blev de ved, mens hullet blev dybere <strong>og</strong><br />
dybere.<br />
”Hvor dybt mon den ligger?” spurgte Søren efter<br />
et stykke tid <strong>og</strong> tørrede sveden af panden. Han<br />
havde helt glemt, at hans sko var våde.<br />
”Sikkert ikke så dybt. Grav bare videre,” svarede<br />
<strong>Sille</strong>.<br />
De fortsatte, <strong>og</strong> pludselig lød der et dunk. De<br />
stoppede <strong>og</strong> kiggede alle ned i hullet, <strong>som</strong> var<br />
blevet omkring en halv meter dyb. De kunne se<br />
et stykke træ.<br />
”Hvad venter I på,” kommanderede <strong>Sille</strong>. ”Den<br />
kommer ikke op af sig selv.”<br />
”Hun er godt nok hård,” pustede Rasmus <strong>og</strong><br />
fortsatte med at hakke jord væk. Lang<strong>som</strong>t dukkede<br />
en lille trækiste op på bunden af hullet. Da<br />
de havde fjernet nok jord, trak de den forsigtigt<br />
op på græsset. Det var helt sikkert onkel Arthurs<br />
skattekiste.<br />
”Skal vi ikke åbne den?” spurgte Rasmus.<br />
”Den er ikke låst, ser det ud til,” svarede <strong>Sigurd</strong><br />
<strong>og</strong> åbnede forsigtigt låget. De andre var lige ved<br />
at slå hovederne sammen af ren nysgerrighed<br />
efter at se indholdet.<br />
Allerøverst lå der n<strong>og</strong>et gråt stof. <strong>Sille</strong> t<strong>og</strong> det forsigtigt<br />
op <strong>og</strong> foldede det ud. Det var en skjorte.<br />
”Prøv at se. Der er et <strong>FDF</strong>-skjold på brystet. Det<br />
er en gammel <strong>FDF</strong>-skjorte,” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Hvad er <strong>FDF</strong>?” spurgte Rasmus.<br />
”Ved du ikke det? Det er sådan en slags klub for<br />
piger <strong>og</strong> drenge, hvor man har det sjovt <strong>og</strong> hører<br />
historier fra Biblen <strong>og</strong> lærer ting om naturen <strong>og</strong><br />
sådan n<strong>og</strong>et,” svarede <strong>Sille</strong>.<br />
”Måske var jeres onkel sådan en <strong>FDF</strong>er, da han<br />
var dreng?” foresl<strong>og</strong> Rasmus. Imens trak <strong>Sigurd</strong><br />
den ene fine <strong>FDF</strong>-ting efter den anden op af kisten.<br />
Der var en gammel sangb<strong>og</strong>, en lommelyg-<br />
te, et bælte, en kniv i en fin skede, et tørklæde<br />
<strong>og</strong> en økse.<br />
”Skal vi ikke gå tilbage <strong>og</strong> vise tingene til Kalle,”<br />
sagde <strong>Sille</strong>. ”Han er <strong>FDF</strong>-leder, så han ved<br />
sikkert en masse om det alt sammen.”<br />
Det var de andre med på, så de samlede hurtigt<br />
alle tingene sammen <strong>og</strong> gik tilbage langs åen.<br />
De fandt et sted at hoppe over <strong>og</strong> gik videre til<br />
troldhaslen <strong>og</strong> det sidste stykke tilbage til gravhøjen.<br />
Kalle <strong>og</strong> Karoline stod oppe på toppen af<br />
gravhøjen <strong>og</strong> kiggede på stenen.<br />
”Vi fandt skatten!” råbte <strong>Sille</strong>, mens de kravlede<br />
op på toppen af højen.<br />
”Er det rigtigt! Hvad var der i den?” spurgte Kalle<br />
nysgerrigt.<br />
”N<strong>og</strong>et, du vil synes er spændende. Den er fyldt<br />
med onkel Arthurs gamle <strong>FDF</strong>-ting,” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
Så viste de Kalle <strong>og</strong> Karoline kistens indhold.<br />
Kalle var meget imponeret. Han fortalte, at det<br />
var en flot, gammel skjorte. Dengang gik man<br />
<strong>og</strong>så med tørklæde <strong>og</strong> bælte. Kalle kunne<br />
<strong>og</strong>så fortælle, at onkel Arthur havde<br />
vundet øksen. ’Førstepræmie i bivuak-bygning’<br />
stod der på siden af<br />
økseskaftet.<br />
”Hvordan bliver man FD-<br />
Fer?” spurgte Rasmus.<br />
Det ville Søren <strong>og</strong>så godt<br />
vide.<br />
”Det er let nok,” svarede<br />
Kalle. ”Man møder bare<br />
op nede i kredshuset.<br />
Der er møde i morgen,<br />
<strong>og</strong> hvis I har lyst, skal I<br />
være meget velkomne til at komme. Vi skal på<br />
orienteringsløb herude i skoven, men det skulle<br />
jo ikke være n<strong>og</strong>et problem for jer, vel?”<br />
”Det vil vi gerne,” sagde Søren <strong>og</strong> Rasmus.<br />
”Måske kan vi <strong>og</strong>så komme på besøg i morgen,”<br />
spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
”De andre vil blive meget glade for at se jer,”<br />
svarede Kalle. ”I øvrigt kommer Karoline <strong>og</strong>så i<br />
morgen. Hun skal hjælpe mig med løbet.”<br />
Det var ved at blive sent på dagen, <strong>og</strong> Rasmus <strong>og</strong><br />
Søren skulle hjem. Men de glædede sig alle til at<br />
se hinanden igen den næste dag.<br />
18 19
Andagter ”Odin,<br />
Når Gud er alle vegne…<br />
Tema for andagten<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> har svært ved at forstå, hvor<br />
Gud bor, <strong>og</strong> præsenteret for troen på de nordiske<br />
guder, bliver det endnu sværere for<br />
dem. Men <strong>som</strong> Kalle forklarer, er Gud i alt<br />
eller rettere sagt - Gud ER alt. Og fordi Gud<br />
er alt, så har Han <strong>og</strong>så givet os alt, hvad vi<br />
har. Derfor skylder vi Gud hele vores liv, hele<br />
vores tilværelse. Derfor skal vi sige tak, når<br />
vi beder til Ham.<br />
Rækkefølge<br />
• Sang: M&L nr. 28 ”Gud har givet<br />
mig et liv”<br />
• Fortælling: Uddrag fra ”<strong>Sille</strong> <strong>og</strong><br />
<strong>Sigurd</strong> <strong>som</strong> <strong>agenter</strong>”<br />
Under fortællingen kan børnene<br />
farvelægge tegningen<br />
• Bøn <strong>og</strong> Fadervor<br />
Fortællingen:<br />
”Der står n<strong>og</strong>et i retning af: Gungason har gjort<br />
denne sten over sin far, Gunga, <strong>som</strong> er død <strong>og</strong> nu<br />
bor hos Odin i Valhal,” sagde Karoline.<br />
ANDAGTER AF: Maria Meinert & Betina Alveen<br />
er han en gud?” spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
”Ja,” svarede Karoline. ”Odin er kongen i den nordiske<br />
gudeverden. Han bor i en meget stor borg,<br />
der hedder Valhal. Når en kriger døde på jorden,<br />
troede man, at han kom op <strong>og</strong> bo i Valhal sammen<br />
med Odin.”<br />
”Der var <strong>og</strong>så én, der hed Thor, ikk’?” sagde <strong>Sigurd</strong>.<br />
”Han havde en hammer.”<br />
”Ja, der var mange guder i Asgård, <strong>som</strong> gudernes<br />
verden hed. Der var Thor, Frej, Freja, Frigg <strong>og</strong> en<br />
masse andre. Der var <strong>og</strong>så n<strong>og</strong>le, <strong>som</strong> hed jætter.<br />
De var gudernes fjender, <strong>og</strong> der var tit krig<br />
mellem guderne <strong>og</strong> jætterne. Det findes der en<br />
masse historier om.”<br />
”Men hvad så med Gud? Vores Gud? Hvor bor<br />
han henne?” spurgte <strong>Sille</strong>.<br />
Denne gang var det Kalle, der forklarede:<br />
”Vores gud, den kristne gud har altid været der.<br />
Men det er først for ca. 1000 år siden, at folk i<br />
Danmark begyndte at tro på ham. Der skulle<br />
altså gå 1000 år fra Guds søn, Jesus, blev født,<br />
til man begyndte at tro på Gud <strong>og</strong> Jesus i Danmark.”<br />
”Kom Gud så <strong>og</strong> smed Odin <strong>og</strong> Thor ud af gudeverdenen?”<br />
spurgte den dreng, der hed Søren.<br />
Han forestillede sig, at det måtte have været et<br />
kæmpe slagsmål.<br />
”Nej, sådan kan man ikke se på det,” sagde Kalle.<br />
”Gud er helt anderledes end de nordiske guder.<br />
Gud behøver ikke n<strong>og</strong>en mystisk verden at bo i.<br />
Han er alle vegne på jorden. Gud er lige her, hvor<br />
vi står. Han er i træerne, i luften, i jorden <strong>og</strong> inde<br />
i os. Det er derfor, at Gud ved, hvordan vi har det.<br />
Han kan føle når vi er glade eller kede af det, for<br />
han mærker det selv.”<br />
20 21
”Men hvad så med de gamle guder? Hvad laver<br />
de nu, hvis der ikke er n<strong>og</strong>en, <strong>som</strong> tror på dem<br />
mere?” spurgte <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> så lidt trist ud.<br />
Kalle <strong>og</strong> Karoline kiggede på hinanden. Det var<br />
vist et svært spørgsmål. Kalle trak på skuldrene.<br />
”Hvad tror I?”<br />
”Er det ikke Gud, der har skabt hele verden?”<br />
spurgte Rasmus, da han havde tænkt sig lidt<br />
om.<br />
”Jo, på syv dage,” svarede Karoline.<br />
”Så har han vel <strong>og</strong>så skabt de andre guder, <strong>og</strong> så<br />
har han sikkert <strong>og</strong>så sørget for, at de har det godt<br />
nu,” fortsatte Rasmus.<br />
”Det er i hvert fald en god måde at se det på,”<br />
nikkede Kalle. ”For Gud er intet for stort, <strong>og</strong> intet<br />
er for lille, så vi kan godt regne med, at han <strong>og</strong>så<br />
har styr på de gamle guder.”<br />
”Måske kan jeg fortælle jer n<strong>og</strong>le historier om de<br />
nordiske guder en dag?” foresl<strong>og</strong> Karoline.<br />
Det kunne børnene godt tænke sig.<br />
Bøn<br />
Kære Far i Himlene<br />
Tak fordi du har skabt os.<br />
Tak fordi du elsker os.<br />
Tak fordi du ikke synes det er forkert, når vi lærer<br />
om, hvad andre tror på <strong>og</strong> tak fordi du elsker dem, der<br />
tror på andre guder end dig.<br />
Fadervor...<br />
Når det er hemmeligt<br />
at være kristen…<br />
Tema for andagten<br />
Som <strong>agenter</strong> prøver <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> at være hemmelige<br />
<strong>og</strong> gemme sig for andre. I n<strong>og</strong>le lande er det meget farligt<br />
at være kristen, <strong>og</strong> derfor må de kristne i de lande<br />
være meget forsigtige med at vise, at de er kristne.<br />
Derfor findes der hemmelige tegn, <strong>som</strong> viser, at man er<br />
kristen. Fisken er et af de tegn. I Danmark glemmer vi<br />
n<strong>og</strong>le gange, at vi er meget privilegerede, at vi åbent<br />
kan dyrke vores tro uden fare for vores liv!<br />
Rækkefølge<br />
• Sang: M&L nr. 6 ”Vi tror en kærlig Gud”<br />
• Aktivitet: Agentløb med ”fiske-tvist”<br />
• Kort fortælling efter agentløb<br />
• Bøn <strong>og</strong> Fadervor<br />
Aktivitet <strong>og</strong> Fortælling<br />
Det er ikke alle, man kan stole på, når man er<br />
agent. Men der er n<strong>og</strong>et, man altid kan stole på,<br />
<strong>og</strong> det er Gud. Kristne har derfor et specielt tegn,<br />
<strong>som</strong> især blev brugt dengang kristne blev forfulgt<br />
<strong>og</strong> dræbt. De tegnede en fisk foran dem i<br />
sandet eller viste fisken på en anden måde.<br />
Fiske-tvist:<br />
Ledetråde til afsløring af flødebolletyven har<br />
en lille fisk på dem, hvis det er rigtige ledetråde.<br />
De ledetråde, der ikke har en fisk, kan man ikke<br />
stole på. Børnene får udleveret to eller tre lede-<br />
tråde ved hver post, men det er kun den rigtige,<br />
der er markeret med en fisk <strong>og</strong> dermed den, man<br />
kan stole på. De andre kan de ikke bruge til n<strong>og</strong>et,<br />
de er der udelukkende for at forvirre.<br />
Fortæl gerne lidt om ytringsfrihed <strong>og</strong> religionsfrihed<br />
<strong>som</strong> ikke findes i hele verden inden I beder<br />
bønnen. Fortæl om hvor svært det kan være,<br />
når man ikke kan vise sin tro offentligt <strong>og</strong> om<br />
hvor nemt, vi har det i Danmark.<br />
Bøn<br />
Kære Far i Himlene<br />
Tak fordi du hjalp de kristne i gamle dage med at<br />
passe på hinanden, dengang de blev forfulgt.<br />
Hjælp os til at gøre alt vi kan, for at hjælpe hinanden<br />
<strong>og</strong> passe på hinanden.<br />
Fadervor...<br />
Når man tager fejl...<br />
Tema for andagten<br />
Lige<strong>som</strong> <strong>Sille</strong> bliver konfronteret med, at hun t<strong>og</strong> fejl,<br />
da hun kaldte de andre drenge for dumme, på samme<br />
måde bliver kvinden konfronteret med, at hun tager fejl<br />
i hendes opfattelse af Jesus - Jesus er ikke en healer, <strong>som</strong><br />
vil hjælpe hende, men Han er en, <strong>som</strong> hun bliver nødt til<br />
at overgive sig til, en <strong>som</strong> hun må tro på. Vi skal <strong>og</strong>så<br />
overgive vores liv til Jesus <strong>og</strong> tro på, at han vil være der<br />
for os - <strong>og</strong>så når vi tager fejl <strong>og</strong> gør dumme ting.<br />
Rækkefølge<br />
• Sang: M&L nr. 25 ”Menneske din egen magt”<br />
• Fortælling: Genfortælling af Matt. 15, 21-28<br />
• Samtale ud fra spørgsmålene<br />
• Bøn <strong>og</strong> Fadervor<br />
Fortælling<br />
Alle ved, at Jesus var en rar mand. Han var sød<br />
mod børnene <strong>og</strong> mod kvinderne <strong>og</strong> mændene.<br />
Han var god til at få andre til at være søde mod<br />
hinanden <strong>og</strong> til at få mennesker til at tænke sig<br />
om.<br />
En dag da Jesus kom gående sammen med sine<br />
venner, disciplene, begyndte en kvinde at råbe<br />
efter dem. Hun var desperat <strong>og</strong> meget bange, for<br />
hendes datter var alvorligt syg. Der gik rygter i<br />
hele Galilæa om, hvor meget godt Jesus kunne.<br />
Han havde hjulpet mennesker med sygdomme<br />
<strong>og</strong> endda fået døde mennesker til at leve igen.<br />
Hun besluttede at prøve at få Jesus til at hjælpe,<br />
22 23
selvom hun godt vidste, at hun ikke var jøde,<br />
<strong>som</strong> dem Jesus plejede at hjælpe.<br />
Jesus lod <strong>som</strong> om, han ikke hørte efter hvad<br />
kvinden råbte <strong>og</strong> gik bare videre, men kvinden<br />
blev ved med at råbe. Til sidst bad disciplene Jesus<br />
om at få kvinden til at gå væk. De syntes<br />
nok, det var ret irriterende at have hende til at gå<br />
der <strong>og</strong> råbe.<br />
Jesus svarede dem, at det slet ikke var hans job.<br />
Han mente, at Gud ville have ham til at passe<br />
på jøderne, <strong>som</strong> var det folk, <strong>som</strong> hans familie<br />
var en del af, <strong>og</strong> kvinden var ikke jøde. Alle andre<br />
end jøderne, mente Jesus, skulle passe på sig<br />
selv. Det er lidt mærkeligt at høre, når vi er så<br />
vant til at høre, at Jesus vil passe på os alle sammen,<br />
men han sagde til kvinden, at lige<strong>som</strong> man<br />
ikke skal give børnenes mad til hundene, skulle<br />
han ikke brug sin tid på hende. Han sagde faktisk<br />
på en måde, at hun var en hund, <strong>og</strong> det var<br />
en meget grim ting at sige til en anden, dengang<br />
Jesus levede. Men kvinden gav ikke op, hun<br />
Spørgsmål til samtale<br />
• Mobbede Jesus kvinden?<br />
• Har du prøvet at kalde n<strong>og</strong>en et grimt<br />
navn <strong>og</strong> bagefter opdagede du, at personen<br />
faktisk var meget sød?<br />
• Indrømmede du, at du t<strong>og</strong> fejl?<br />
• Hvordan tror du, man kan stoppe<br />
mobning?<br />
sagde, at naturligvis skulle man ikke give hundene<br />
børnenes mad, men man skulle stadig give<br />
hundene lov til at spise de rester, <strong>som</strong> børnene<br />
tabte. På den måde sagde hun <strong>og</strong>så, at hun godt<br />
vidste, at hun ikke havde krav på, at Jesus ville<br />
hjælpe hende, men hun håbede virkelig, at han<br />
ville gøre det alligevel. Jesus blev helt rørt over,<br />
hvor meget hun troede, han kunne, <strong>og</strong> fordi hun<br />
troede så meget på ham, valgte han at hjælpe<br />
hendes datter, <strong>og</strong> hun blev rask med det samme.<br />
Den dag lærte kvinden, at Jesus ikke kun hjælper<br />
jøder. Jesus hjælper dem, der tror på ham.<br />
Bøn<br />
Kære Far i Himlene<br />
Gud, giv mig sindsro<br />
til at acceptere de ting, jeg ikke kan ændre,<br />
mod til at ændre de ting, jeg kan,<br />
<strong>og</strong> visdom til at se forskellen.<br />
Fadervor...<br />
Agentaktiviteter<br />
Agenttræning<br />
For at blive en vaskeægte agent, skal man igennem en meget skarp træning. Man skal kunne give et godt <strong>og</strong><br />
fyldigt signalement af en given skurk. Man skal kunne maskere sig selv for ikke at blive genkendt. Man skal<br />
have en have en skarp hukommelse. Man skal have stor udholdenhed <strong>og</strong> et fantastisk overblik<br />
Vi præsenterer her en række aktiviteter, <strong>som</strong> garanterer at alle puslinge <strong>og</strong> tumlinge kommer igennem den helt<br />
rette træning for til sidst at kunne kalde sig selv hemmelige super<strong>agenter</strong>.<br />
Brug løs af idekatal<strong>og</strong>et herunder <strong>og</strong> sammensæt selv den helt rette træning for dine agentaspiranter. Vi vil<br />
foreslå, at I deler børnene ind i mindre hold <strong>og</strong> lader dem rotere mellem de forskellige kompetenceområder. Måske<br />
kan I ikke nå alle områderne på en enkelt mødeaften. Det betyder ikke n<strong>og</strong>et. Agenttræningen kan sagtens<br />
spredes ud over flere mødegange.<br />
Undervejs i træningen skal agentkortet udfyldes, på den måde sikrer man, at de nye agentaspiranter kommer<br />
omkring alle superagentens kompetenceområder. Når man har bestået en prøve indenfor alle 5 kompetenceområder,<br />
udfyldes agentkortet med den nye agents hemmelige data. For at fuldende kortet skal det naturligvis påføres<br />
et personligt billede <strong>og</strong> agentens unikke fingeraftryk. Til slut blåstemples de færdige kort af agent-bossen<br />
inden de overrækkes de nye super<strong>agenter</strong> ved en storslået ceremoni. De færdige kort fungerer både <strong>som</strong> den<br />
nyudnævnte agents eksamensbevis, <strong>og</strong> <strong>som</strong> identitetskort. Det skal selvfølgelig bæres både dag <strong>og</strong> nat.<br />
Signalement<br />
En rigtig superagent skal til enhver tid kunne genkende en skurk, når han ser en. Men ikke nok med<br />
det. Han skal <strong>og</strong>så kunne beskrive skurken for sine agent-kolleger eller måske for politiet.<br />
• En leder klæder sig ud. Børnene får lov at kigge på ham eller hende i et givet tidsrum. Når tiden<br />
er gået, skal børnene beskrive den udklædte leder. De skal fx huske 5 ting, eller de kan få point<br />
for hver rigtig ting, de husker.<br />
bagefter kan den udklædte leder komme ind igen. Men denne gang er n<strong>og</strong>et på ham eller hende<br />
forandret. Børnene skal kunne spotte, hvad det er. Den sjove version er, at lederen står i et dyne<br />
betræk <strong>og</strong> udfører opgaven.<br />
• Børnene præsenteres for en række småbidder af billeder af kendte personer. Det kan være<br />
lederne, n<strong>og</strong>le personer fra <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> eller statsministeren, dronningen etc. Det gælder nu<br />
for børnene om at gætte, hvem billedudsnittet forestiller.<br />
• Skyggebilleder – genkend personen udfra skyggen.<br />
• En leder har sine sko, strømper etc. med. Børnene gætter hvem det tilhører.<br />
AKTIVITETER AF: Pernille Østergaard Olsen, Gerda Elgaard Jensen <strong>og</strong> Lene Thanild Schøler<br />
24 25
Maskering<br />
Når en agent skal udføre sit arbejde, er det ofte meget vigtigt, at han ikke bliver genkendt.<br />
Han har <strong>som</strong> regel brug for at kunne forsvinde i mængden, <strong>og</strong> derfor er det vigtigt, at han forstår<br />
maskeringens svære kunst.<br />
• Bind for øjnene. Gæt hvem du rører ved.<br />
• Gæt hvem billedet forestiller. (Tegn hat <strong>og</strong> briller etc. på forskellige billeder af personer<br />
børnene kender, eller forvræng billederne på computeren)<br />
• Frem med udklædningskassen: Hvordan vil du klæde dig ud, hvis du skal passe ind<br />
<strong>som</strong>: Jæger, oliesheik, postbud…….<br />
Skulle uheldet være ude, <strong>og</strong> agenten alligevel bliver afsløret i det, hun er i gang<br />
med, er det vigtigt, at hun uden at blinke kan komme med en god <strong>og</strong> troværdig<br />
bortforklaring. Prøv at give et bud på en eller flere af disse situationer:<br />
o Giv en forklaring på hvad du lavede oppe i træet med en stor skål risengrød<br />
o Hvad lavede du under bænken med høj hat <strong>og</strong> rulleskøjter på<br />
o Hvorfor kravlede du rundt på taget af campingv<strong>og</strong>nen med en trillebør <strong>og</strong><br />
en mobiltelefon?<br />
o Hvad fik dig til at ligge begravet i sandkassen med indianerdragt på?<br />
o Hvorfor blev du set ræse ind i kirken på en bmx cykel med mobiltelefon <strong>og</strong><br />
et 20 meter langt reb?<br />
Hukommelse<br />
En superagent må lægge mærke til alt, hvad han ser… <strong>og</strong> det er især vigtigt, at han lægger mærke til detaljerne.<br />
Bagefter er det <strong>og</strong>så vigtigt, at han husker det, han har set. En oplysning, man har glemt er ikke<br />
mange sure sild værd.<br />
• Traditionel Kimsleg.<br />
Legen kan <strong>og</strong>så varieres ved, at man efter at have kigget på tingene laver n<strong>og</strong>et helt andet i en<br />
periode. I mellemtiden er en eller to ting byttet ud. Nu går opgaven ud på at finde ud af,<br />
hvad de to nye ting er, <strong>og</strong> hvad der var der før.<br />
Endnu en variation kunne være, at der står to ledere med et lagen eller lignende. På lagenet<br />
ligger der x antal ting <strong>og</strong> på tælling sendes de op i luften, børnene ser dem i luften <strong>og</strong> skal<br />
så prøve at huske dem….<br />
• Følekasse/følesæk<br />
• Omvendt billedlotteri: Alle børn får hver en spilleplade, <strong>som</strong> de kigger på i et par minutter, hvorefter<br />
den vendes om. Nu spilles spillet med bagsiden opad. Det gælder om at huske hvilke brikker man har.<br />
Hukommelse (fortsat)<br />
Kan evt. laves <strong>og</strong>så <strong>som</strong> et lille løb: Saml billederne på din plade, men du må ikke tage pladen med ind på banen.<br />
• Find 5 fejl. Enten traditionelt hvor man kigger på to næsten ens tegninger <strong>og</strong> finder forskellene, eller i<br />
’virkeligheden’, hvor man fx i en skov har placeret 5 ting, der ikke hører hjemme.<br />
• Gå en tur gennem lokalet: Gå en lang<strong>som</strong> tur gennem lokalet, hvor du bevæger dig hele tiden. Når alle er<br />
kommet gennem lokalet flyttes en af tingene. Børnene skal nu finde ud af, hvilken ting der er blevet flyttet.<br />
• Hvilke ting/personer passer ikke på billedet<br />
• Til te hos Kejseren af Kina. Første deltager starter på historien: ”Jeg var til te hos Kejseren af Kina, <strong>og</strong> der så jeg..”<br />
eller ”Jeg gik en tur i skoven, <strong>og</strong> der mødte jeg….” Næste deltager skal så fortælle starten <strong>og</strong> digte videre,<br />
tredje deltager skal fortælle de to førstes historie <strong>og</strong> digte videre, <strong>og</strong> sådan fortsætter man. Hvem er bedst til at<br />
huske? Den, der kan huske flest af de ting, deltagerne har fået i den rigtige rækkefølge, har vundet..<br />
• Sko-leg. Alle deltagerne sidder i en rundkreds. De tager deres sko af <strong>og</strong> lægger dem i en stor bunke.<br />
En deltager skal herefter fordele dem med et par foran hver. Dem der får de rigtige sko, tager deres.<br />
De andre bliver igen fordelt osv. til alle har fået deres sko. Den deltager <strong>som</strong> skal fordele kan evt.<br />
stå uden for en dør, mens skoene bliver taget af.<br />
Udholdenhed<br />
En agent må til hver en tid være i god form for at kunne holde trit med skurkene. Men han må <strong>og</strong>så være tål-<br />
modig <strong>og</strong> besidde evnen til at sidde stille i lang tid i forskellige mærkelige stillinger, når han skal ligge på lur.<br />
• Morder-leg – i stedet for at blinke kan man række tunge. Deltagerne sidder i rundkreds, alle får en tændstik eller<br />
seddel (lidt skjult så man ikke ser, hvem der er morder), den med den knækkede tændstik eller papir med kryds<br />
er morder. Under legen skal morderen række tunge til de andre, en ad gangen, så er de døde. Hvis én (<strong>som</strong> ikke er<br />
ramt af række tunge) ser det, kan han råbe, anklage. Der skal <strong>og</strong>så være en <strong>som</strong> kan vidne (en anden <strong>som</strong> <strong>og</strong>så har<br />
set det, råber vidne), hvis de er enige om hvem morderen er, er morderen røbet <strong>og</strong> legen kan starte forfra,<br />
med en ny morder.<br />
• Stilleleg – sidde stille længst muligt.<br />
• Få pulsen op ved at: gå op <strong>og</strong> ned ad trapper, lave englehop, tage armbøjninger….<br />
• Holde to store lommelygter ud i til siden i strakt arm i længst mulig tid.<br />
• Tegn <strong>og</strong> gæt stafet. Deltagerne deles i n<strong>og</strong>le hold, disse aftaler en rækkefølge, hvorefter deltagerne en ad<br />
gangen henter en opgave ved lederen (en leder for hvert hold, <strong>som</strong> <strong>og</strong>så holder øje med om de snyder).<br />
Tilbage til holdet med opgaven. Denne opgave tegnes <strong>og</strong> når holdet har gættet den hentes en ny.<br />
Hvem når flest? Holdene kan med fordel tegne på et stort stykke papir liggende på gulvet. Hvis papiret<br />
hænger på væggen, kan de andre hold være med til at grine over tegningerne. Find selv på flere små stafetter.<br />
• Smugler-leg: Legen handler om toldere, der jager smuglere. Man leger indenfor et afgrænset område i en skov<br />
eller andet passende terræn. Flokken deles i to dele: n<strong>og</strong>le er smuglere <strong>og</strong> resten er toldere. Hver smugler får en<br />
fem-syv stk. smuglergods, <strong>som</strong> han gemmer forskellige steder i området. Når legen starter, skal smuglerne hente<br />
deres gods et stykke ad gangen <strong>og</strong> smugle det hen til samlingsstedet. Tolderne patruljerer i skoven. Når de fanger<br />
(rører ved) en smugler, må han pænt aflevere sit gods, <strong>og</strong> forsøge med et af de andre stykker smuglergods,<br />
han har gemt. (tidsmæssigt kan legen variere fra 10 min-60 min).<br />
26 27
Overblik<br />
En agent må kunne tyde mange tegn <strong>og</strong> have overblik over skurkenes planer <strong>og</strong> færden for hele tiden at være<br />
et skridt foran. Han skal til hver en tid have en fornemmelse af, hvor skurken lige har været, <strong>og</strong> hvor han er<br />
på vej hen.<br />
• Kort – Tegn et simpelt kort fx over tumlinge-lokalet. Gem et antal lakridser <strong>og</strong> tegn gemmestederne ind<br />
på kortet. Det gælder så for børnene om at finde så mange lakridser <strong>som</strong> muligt.<br />
Det foregår selvfølgelig på tid.<br />
• Koder – Det er oplagt at kaste sig over koder <strong>og</strong> hemmelig skrift, når man er ved at uddanne sine<br />
puslinge- tumlinge til <strong>agenter</strong>. Tag f.eks signalmærket med dem, eller lær dem at bruge en simpel kode<br />
eller usynlig skrift til at skrive hemmelige beskeder til hinanden. Der findes forskellige ideer til koder <strong>og</strong><br />
usynlig skrift i det <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> hæfte, der udkom i december 2004.<br />
• Morse - En variation af morse kan være at bruge kopper <strong>og</strong> glas eller andet i forskellig højde. Det lave er<br />
en prik, mens det høje er en streg. Ved ’ord slut’ puttes et sugerør i. ’Sætning slut’ laves ved hjælp af<br />
to sugerør.<br />
• Gæt hvilket fodspor der er det rigtige – Ude ved den gamle vandmølle finder <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> ud af at de<br />
drenge, der har stjålet deres skattekort er flygtet på cykler. Det finder de ud af ved først at følge deres<br />
fodspor <strong>og</strong> derefter får de øje på de tynde spor fra cykeldækkene. I kan <strong>og</strong>så ”læse” fodspor, hvis I har et<br />
underlag, <strong>som</strong> egner sig til det. Prøv fx at følge sporene efter én, der har høje sko på, én, der har flade<br />
sko eller én, <strong>som</strong> trækker med en cykel.<br />
Indendørs kan man selv lave fodspor i spande eller baljer. Det I skal bruge, er fugtig jord eller sand. I den<br />
fugtige jord laves et fodspor, mens en af børnene er fraværende. Den fraværende kommer ind <strong>og</strong> skal<br />
gætte, hvis fodaftryk der er tale om. Hvis I har længere tid til det, kan man lave gipsaftryk af sporet.<br />
• Sidde i en kasse – gæt hvem der kommer hen <strong>og</strong> siger n<strong>og</strong>et ved siden af kassen<br />
• Dåsofoner: Når flere <strong>agenter</strong> arbejder sammen, skal de kunne give besked til hinanden. Det kan gøre ved<br />
hjælp af dåsofoner (to plastickrus med en stram snor imellem. I den ene ende taler en agent ned i kruset.<br />
I den anden ende modtager en agent beskeden ved at lytte ned i kruset). Hvis I ikke har tid til det, kan I<br />
evt. benytte Walkie Talkie<br />
• Dirigere en kammerat, der har bind for øjnene gennem en bane.<br />
Det spændende agentløb<br />
Når man <strong>som</strong> <strong>Sille</strong> & <strong>Sigurd</strong> lige er blevet hemmelige <strong>agenter</strong>, er det selvfølgelig meget vigtigt at få prøvet n<strong>og</strong>le af alle<br />
de nye agent tricks af… Man skal for eksempel kunne være ret forsigtig <strong>og</strong> liste sig af sted for ikke at blive opdaget,<br />
mon ikke <strong>og</strong>så onkel Arthur gjorde det dengang han var agent…<br />
……Hvad er nu det, der var en overraskelse til aftenens agentmøde, I skulle have haft de lækreste flødeboller…. Men<br />
nu er de pludselig væk, de var her lige før. Hvem kan have taget flødebollerne? Vi får brug for n<strong>og</strong>le kløgtige <strong>og</strong> meget<br />
opmærk<strong>som</strong>me <strong>agenter</strong>, hvis dette mysterium skal løses. Men heldigvis efterlader alle forbrydere sig spor. Det er<br />
bare med at få øje på dem. I må holde øjne <strong>og</strong> ører åbne, det er den eneste måde hvis I skal få løst gåden….. <strong>og</strong> fange<br />
skurken…..I må skynde jer, inden den skyldige får ondt i maven… Men her har vi intet skattekort at følge, hvilke spor<br />
er der så...? Frem med lommelygterne: Se efter lyset. Der er n<strong>og</strong>et, der blinker, kom denne vej en ledetråd vinker….<br />
Forberedelse<br />
Del puslinge- <strong>og</strong> tumlingeklassen i det antal hold der svarer til antallet af ledere. <strong>Leder</strong>ne følger holdene rundt <strong>og</strong> er<br />
<strong>og</strong>så dem, der styrer slagets gang ved posterne.<br />
Ved hver post samles en ting eller en oplysning, der peger på en bestemt leder - skurken. Når alle poster er løst,<br />
har holdene ledetråde nok til at gætte, hvilken leder der er tale om, så han kan overrumples <strong>og</strong> flødebollerne kan<br />
generobres.<br />
Eksempler på ’spor’: en af lederens sko/ n<strong>og</strong>et tøj, adressen hvor lederen bor, har han/hun familie, hvilken farve bil<br />
el cykel osv… Holdene starter forskudt ved posterne, <strong>og</strong> man kommer fra post til post via et refleks spor. Husk at<br />
bede børnene medbringe deres lommelygter.<br />
Tip: Prikken over i’et vil være at lederne denne aften møder op i snedigt <strong>og</strong> sejt agent-udstyr!<br />
28 29<br />
Post 1<br />
Forberedelse:<br />
I et træ eller en busk er der hængt n<strong>og</strong>le forskellige ting op. Måske vælger i at hænge selve<br />
ledetråden op i træet.<br />
Et godt stykke derfra, (husk at prøve det af selv) er der placeret en kikkert.<br />
En agent må være vågen <strong>og</strong> lægge mærke til mange ting. Han må hele tiden have øjnene med sig… men pas<br />
på det er ikke altid sporene er lige for næsen af én…<br />
Ved denne post gælder det om at være koncentreret <strong>og</strong> se godt efter, sæt kikkerten for øjnene <strong>og</strong> prøv at se,<br />
hvad der gemmer sig i træet… prøv om i kan finde det hele…<br />
Når opgaven er løst, får I et afgørende spor, der kan afsløre hvem flødebolletyven er.
Post 2<br />
Forberedelse:<br />
K<strong>og</strong> n<strong>og</strong>et pasta <strong>og</strong> bland det med kaffegrums. Gem en ledetråd i blandingen.<br />
Man kan <strong>og</strong>så vælge at gemme n<strong>og</strong>le legoklodser deri <strong>og</strong> så give en ledetråd efter at klodserne er fundet.<br />
OBS! Det er en god ide med en spand vand til at skylle fingrene i bagefter…<br />
Som agent skal man jo være rigtig god til at få øje på spor <strong>og</strong>så selvom de kan være rigtig godt gemt.<br />
N<strong>og</strong>le gange skal man ligefrem grave dem frem.<br />
Ved denne post skal fingrene helt ned i bøtten, for der er gemt en vigtig oplysning deri, mærk godt efter,<br />
det hele skal findes….<br />
Post 3<br />
Forberedelse:<br />
Her skal der laves en kode, det kan være en rebus hvor i tegner el. klipper billeder ud. Når rebussen<br />
løses har holdene en ny oplysning om forbryderen.<br />
Hvis det skal gøres lidt mere spændende, kan koden være bagt ind i en bolle, denne er børnene så<br />
nødt til at spise først…<br />
N<strong>og</strong>le gange er hemmelige <strong>agenter</strong> nødt til at kunne løse en kode for at få nye oplysninger, her er det<br />
godt at hjælpe hinanden, for flere hoveder tænker bedre end et... Kig godt på koden <strong>og</strong> fortæl så hvad<br />
I ser.<br />
Post 4<br />
Forberedelse:<br />
I tager et billede af eksempelvis lederens bopæl/bil/cykel eller andet, der er kendt af børnene. Det kan <strong>og</strong>så være<br />
et billede, hvor lederen er klædt ud <strong>som</strong> en rigtig skurk med kasket, tørklæde for munden eller mørke briller. Billedet<br />
klippes i n<strong>og</strong>le stykker, så der dannes et puslespil. Det kan være en god ide at laminere billedet, da der jo er<br />
flere hold…<br />
Som agent er det vigtigt at kunne samle alle brikkerne <strong>og</strong> sætte dem sammen. På den måde får man et godt overblik,<br />
<strong>og</strong> det bliver lettere at løse forbrydelsens gåde. Samtidig er det vigtigt at kunne genkende både personer <strong>og</strong><br />
steder. Ellers er det jo nærmest umuligt at følge i hælene på den mistænkte.<br />
Her ved denne post skal I prøve at samle brikkerne rigtigt. Hvis det lykkes, kan det være, at I pludselig er meget<br />
kl<strong>og</strong>ere……<br />
Post 5<br />
Forberedelse:<br />
I skal bruge et stykke af en haveslange samt en tragt…. Princippet er <strong>som</strong> en ’dåsofon’. I den ene ende står lederen<br />
<strong>og</strong> siger en besked ned i tragten. I den anden ende står en tumling <strong>og</strong> lytter ned i slangen. Forhåbentlig kan<br />
hun opfange beskeden.<br />
Beskeden kunne være et signalement af lederens familie, bil eller cykel , lederens adresse, sko størrelse eller andet,<br />
<strong>som</strong> får børnene på det rette spor.<br />
Da <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> kommer til vandmøllen, kan de høre n<strong>og</strong>et. De lister sig stille af sted, lytter <strong>og</strong> venter til drengene<br />
har forladt stedet. Nu er det jeres tur til at lytte meget opmærk<strong>som</strong>t. Slå ørerne ud, for ved denne besked<br />
bliver det hemmelige spor fortalt gennem en meget mærkelig telefon, mon n<strong>og</strong>en kan forstå, hvad der bliver sagt,<br />
der skal lyttes godt, <strong>og</strong> det er helt forbudt at snakke før alle har fået beskeden.<br />
30 31<br />
Post 6<br />
Forberedelse:<br />
I skal bruge tre stykker papir med et billede af en person på hvert.<br />
Bagpå hvert papir er der skrevet en ledetråd. I skal <strong>og</strong>så lave et signalement<br />
af én af de tre personer. Bagpå billedet, der passer til signalementet<br />
er der skrevet en rigtig oplysning om jeres skyldige leder.<br />
På de to andre billeder er der naturligvis givet en forkert ledetråd.<br />
Tip: I kan bruge billeder af personer eller figurer, <strong>som</strong> er kendte for<br />
børnene: Andres And, dronning Margrethe, <strong>Sigurd</strong> eller måske Martin<br />
fra X-faktor.<br />
Hemmelige <strong>agenter</strong> må kunne lytte meget opmærk<strong>som</strong>t, for det er<br />
uhyre vigtigt altid at kunne genkende en mistænkt når man ser en.<br />
Hvem ved, måske skal I hjælpe politiet med at efterforske<br />
en forbrydelse, så skal I <strong>og</strong>så kunne give et rigtigt<br />
signalement.<br />
Her ved denne post skal I høre et signalement af en<br />
person, hør godt efter for bagefter skal i selv udpege<br />
hvem signalementet passer på. Hvis I får det hele med,<br />
udløser det endnu en ledetråd… men gætter i forkert….<br />
så ender I måske med en helt forkert ledetråd <strong>som</strong> fører jer<br />
til en, der er ganske uskyldig….
Lav dit eget priskop<br />
En agent skal kunne se omkring hjørner <strong>og</strong> over<br />
ting uden at blive opdaget af skurken. Til det kan<br />
man benytte et periskop. Til denne aktivitet skal<br />
man nok regne med en hel mødegang.<br />
Du skal bruge<br />
- To 1 liters papkartoner<br />
- hobbykniv/saks<br />
- karton<br />
- to små spejle eller foliestykker<br />
(max. Størrelse 6x8 cm)<br />
- lim<br />
- tape<br />
- saks<br />
- maling/pensler eller farvet karton<br />
Sådan gør du:<br />
• Åbn kartonerne helt i toppen <strong>og</strong> klip hele toppen<br />
af, ned til hvor de bøjes.<br />
• Lim en 4 cm bred kartonstrimmel fast på indersi<br />
den af den ene karton. Kartonstrimlen skal<br />
stikke ca. 1 cm op over kanten så den anden<br />
karton kan sidde fast.<br />
• Klip eller skær en<br />
firkant ud i siden<br />
på hver karton.<br />
Mål firkanten ud,<br />
så den placeres<br />
1,5 cm fra kartonens<br />
sider <strong>og</strong> bunden <strong>og</strong> er<br />
3,5 cm høj.<br />
• Klip to strimler ud i karton<br />
i 6 cm bredde. Fold<br />
to retvinklede trekanter af<br />
strimlerne med sider, der<br />
er 6 cm, 8,7 cm <strong>og</strong> 6 cm.<br />
Fold langs bukkestre<br />
gerne med en nål langs en lineal,<br />
så foldningen bliver skarp, trekan<br />
ternes sider må ikke bøje.<br />
Lim trekanterne sammen med tape. Mal<br />
kartonerne eller beklæd dem med farvet karton.<br />
• Lim de retvinklede trekanter fast ud for hvert<br />
hul i kartonernes bund, så den lange side er ud<br />
for hullet <strong>og</strong> lim små spejle eller foliestykker fast<br />
på trekanternes skrå sider.<br />
• Lim kartonerne sammen, så hullerne i kartonerne<br />
vender modsat. Det ene hul skal være i<br />
toppen <strong>og</strong> det andet hul i bunden af periskopet.<br />
Kontrollér, at det fungerer inden du limer<br />
kartonerne sammen.<br />
• Lim evt. strimler af karton fast på periskopet<br />
<strong>som</strong> pynt.<br />
Ved at kigge ind i det nederste hul, kan du nu kigge<br />
ud ad det øverste hul. Du kan f.eks. lade periskopet<br />
rage op over hækken eller rundt om et hjørne, så du<br />
kan se dig omkring uden selv at blive set.<br />
<strong>Leder</strong>manual<br />
Sådan bruger du <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> i din puslinge/tumlingeklasse<br />
Velkommen til <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>s verden. En verden<br />
af oplevelser, leg <strong>og</strong> fortælling - kun for<br />
puslinge <strong>og</strong> tumlinge i <strong>FDF</strong>.<br />
Præsentation af målgruppe<br />
<strong>og</strong> koncept<br />
Målgruppen for <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> er <strong>FDF</strong>ere mellem<br />
5 <strong>og</strong> 8 år. Her er en række kendetegn for<br />
puslinge <strong>og</strong> tumlinge i <strong>FDF</strong>:<br />
De elsker leg <strong>og</strong> fantasi<br />
Derfor har vi skabt en fantastisk verden med<br />
eventyr <strong>og</strong> skøre ledere, oplevelser, leg <strong>og</strong> fortælling.<br />
Vi arbejder primært i fiktion – en fantasiverden,<br />
der har realistiske værdier.<br />
De holder af genkendelighed<br />
Historierne har to gennemgående figurer, <strong>som</strong><br />
børnene kan identificere sig med. Historierne er<br />
skrevet, så de kan læses <strong>og</strong> høres igen <strong>og</strong> igen.<br />
De er netop begyndt at læse<br />
<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>s kernelæser er syv år gammel<br />
<strong>og</strong> 1. tumling i <strong>FDF</strong>. Målgruppen er ikke stærke<br />
læsere, <strong>og</strong> derfor har vi prioriteret let læselige<br />
tekster <strong>og</strong> store tegninger.<br />
De vil gerne tages alvorligt<br />
Vi vil møde børnene på deres niveau. Derfor<br />
er historierne om <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> skrevet sjovt<br />
men ikke plat.<br />
De vil gerne lære nyt<br />
Vi vil gerne udfordre børnene <strong>og</strong> lade dem vokse<br />
med opgaven. Derfor er der i hver udgivelse<br />
forslag til aktiviteter eller opgaver, <strong>som</strong> børnene<br />
kan gå i gang med.<br />
De går op i værdier<br />
Vi vil vise børnenes <strong>FDF</strong>s formål <strong>og</strong> værdigrundlag<br />
gennem historier <strong>og</strong> give dem et bud<br />
på et sæt leveregler. Historierne tager udgangspunkt<br />
i relationer, lige<strong>som</strong> hver udgivelse indeholder<br />
en andagt.<br />
De søger fællesskab <strong>og</strong> identitet<br />
Puslinge <strong>og</strong> tumlinge bruger <strong>FDF</strong> <strong>som</strong> spejl til<br />
at skabe deres egen identitet. Vi vil indvie børnene<br />
i fællesskabet i <strong>FDF</strong>, <strong>og</strong> vise dem betydningen<br />
af at være mange.<br />
32 33
Præsentation af <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> universet<br />
Omdrejningspunktet for materialet er to skovbørn <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>, der møder <strong>FDF</strong>. Børnene er tidløse,<br />
fantastiske væsener med menneskelige værdier.<br />
Deres interesser repræsenterer forskellige kerneaktiviteter i <strong>FDF</strong>, mens deres personlighed repræsenterer<br />
<strong>FDF</strong>s værdier. En der er stærk, men <strong>og</strong>så kan blive bange, en der trøster, er hyggelig, nysgerrig,<br />
sjov, modig, en der både kan kramme <strong>og</strong> spurte.<br />
De har ingen alder, men er i øjenhøjde med puslinge <strong>og</strong> tumlinge. De to figurer giver mulighed for<br />
dial<strong>og</strong> (både samtale <strong>og</strong> skænderier) fælles oplevelser, den ene kan hjælpe den anden, de kan være i<br />
forskelligt humør….<br />
De er en slags skovtrolde men ikke usynlige for voksne. De skal lære at takle konflikter <strong>og</strong> kan få<br />
voksne <strong>som</strong> venner – voksne, der svarer til <strong>FDF</strong>s lederideal.<br />
Figurerne<br />
• <strong>Sille</strong> - pigen i skoven, den tekniske<br />
opfinder-type, spontan <strong>og</strong> meget nysgerrig.<br />
Hun har en livlig fantasi, er modig men kan<br />
alligevel <strong>og</strong>så blive bange. Hun er fuld af gå<br />
på mod, <strong>og</strong> hun er glad for dyr.<br />
• <strong>Sigurd</strong> - drengen i skoven, kreativ,<br />
musikalsk, kl<strong>og</strong> <strong>og</strong> eftertænk<strong>som</strong>.<br />
Han elsker mekanik, er forsigtig, men sej<br />
når det gælder.<br />
• Felix - Et egern <strong>og</strong> børnenes bedste ven,<br />
der er fortæller, stiller spørgsmål <strong>og</strong><br />
giver mod. Felix er charmerende <strong>og</strong> kærlig.<br />
Han ser <strong>og</strong> hører alt. Historiens maskot.<br />
• <strong>FDF</strong>-børn - Tue, Viktor, Gry <strong>og</strong> Tilde<br />
• Kalle - lederen over alle ledere, sjov, skør<br />
<strong>og</strong> kan næsten alt.<br />
Børnenes historie<br />
Historien om <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> starter ude i skoven, hvor de to børn bor i en hytte med deres egern Felix.<br />
En <strong>som</strong>merdag er de ude for at samle agern <strong>og</strong> hører børnestemmer i en lysning i udkanten af skoven.<br />
De tør ikke gå nærmere, men nysgerrighed driver dem alligevel til det. Det viser sig at være en <strong>FDF</strong>hytte<br />
med <strong>FDF</strong>ere på <strong>som</strong>merlejr.<br />
I starten er både <strong>FDF</strong>erne <strong>og</strong> de to skovbørn generte <strong>og</strong> usikre ved hinanden, men det går efterhånden<br />
over. <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> tilbringer resten af ugen sammen med <strong>FDF</strong>-børnene <strong>og</strong> lærer en masse om<br />
<strong>FDF</strong>.<br />
Ugen er intens <strong>og</strong> lærerig for alle, men alting har en ende. Det bliver tid til at sige farvel, <strong>og</strong> det er<br />
trist, for der er knyttet bånd på tværs. Derfor bliver <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> inviteret på besøg i kredshuset, <strong>og</strong><br />
det bliver starten på <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>s tur rundt i <strong>FDF</strong>s univers.<br />
Børnenes historie kan læses i sin fulde længde i den første udgivelse, ”<strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong><br />
møder <strong>FDF</strong>erne”, august 2003.<br />
Tænkestedet<br />
Puslinge <strong>og</strong> tumlingeklassens hemmelige sted til andagt <strong>og</strong> samtale<br />
Det er ved Tænkestedet, at <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> tumler med livets store <strong>og</strong> små spørgsmål. I historierne er<br />
Tænkestedet placeret ude i skoven. Et venligt, lyst <strong>og</strong> grønt sted, hvor solstrålerne bryder igennem<br />
træerne.<br />
Ved Tænkestedet står tiden stille. Det er stedet til fordybelse, til bøn til Gud, et sted til fælles samtale,<br />
til tvivl, til forsøg på at finde svar <strong>og</strong> forstå, til at komme af med glæde, vrede, undren <strong>og</strong> hemmeligheder.<br />
Indretning af tænkestedet<br />
I puslinge/tumlingeklassen kan man indrette et tænkested i kredshuset eller lige i nærheden. Det kan<br />
gøres til et særligt sted, hvor de mindste <strong>FDF</strong>ere kan komme, når de har n<strong>og</strong>et at tænke over – enten<br />
sammen med hele klassen, i små grupper eller måske alene.<br />
Tænkestedet er et meget særligt sted for <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>. De vil gerne holde deres tænkested hemmeligt<br />
for alle andre end dem selv. Prøv at efterligne dette, når I laver klassens eget tænkested.<br />
34 35
36<br />
Tænkestedet kan indrettes med træstammer <strong>og</strong> naturmaterialer <strong>som</strong> i historien. Det kan <strong>og</strong>så laves<br />
i en blød sofa. Det vigtigste er, at kunne skabe en stemning ved hjælp af lommelygter, musik <strong>og</strong> lignende.<br />
Husk at have et par <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> billeder i nærheden <strong>og</strong> måske en børnebibel.<br />
Tænkestedet kan <strong>og</strong>så gøres transportabel ved at lave en særlig kasse med tænkesteds-ting. Det kan<br />
være et tæppe, et stearinlys, et par <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> billeder, måske lidt kiks <strong>og</strong> en bibel.<br />
Gør <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong> endnu bedre<br />
Det er en lille redaktion af frivillige <strong>FDF</strong>ere, der skriver <strong>og</strong> udvikler <strong>Sille</strong> <strong>og</strong> <strong>Sigurd</strong>. Vi vil meget gerne<br />
høre din mening om materialet.<br />
Skriv til os <strong>og</strong> fortæl, hvordan børnene modtager bøgerne <strong>og</strong> historierne. Hvad virker <strong>og</strong> hvad virker<br />
ikke? Hvad kan gøres anderledes?<br />
Redaktionens email-adresse er<br />
sille<strong>og</strong>sigurd@<strong>FDF</strong>.dk