Download malebog i PDF - Økologisk Landsforening
Download malebog i PDF - Økologisk Landsforening
Download malebog i PDF - Økologisk Landsforening
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Øko <strong>malebog</strong>en<br />
Produceret af Sammenslutningen økosalg og oplysning 2006<br />
Copyright: <strong>Økologisk</strong> <strong>Landsforening</strong> og Arla Foods.<br />
Tegninger/layout: Morten Telling<br />
Tekster: Christine Viemose og Agnete Friis<br />
Produceret med støtte fra Direktoratet for Fødevareerhverv under ordningen ”Tilskud til information og markedsføring<br />
vedrørende fødevareprodukter produceret under kvalitetsmærkeordninger”.<br />
Tryk: Svendborg Tryk<br />
Oplag: 10.000<br />
Tegningerne er anvendt på Harmonies<br />
mælkekartoner i 2005 og er udlånt af<br />
Arla Foods til Øko-dag.
Krudt og ukrudt<br />
Vroooom.<br />
Det skrumler, skramler og støver.<br />
Det er den økologiske landmand Jens, som er gået i gang med at harve marken.<br />
Om foråret vågner markerne op efter vinteren, og der er masser at lave for<br />
Jens. Så snart solen begynder at varme, begynder ukrudtet nemlig at spire og gro. Så<br />
gælder det om at være hurtig!<br />
Ukrudt er alle de planter, som helst ikke skal gro i kornet. Det kan være mælkebøtter eller græs og<br />
tidsler. Hvis der er for meget ukrudt marken, er der ikke plads til kornet, og det er ikke så godt.<br />
Jens vil nemlig gerne have meget korn på sin mark.<br />
For at slippe af med ukrudtet, spænder Jens en strigle efter sin traktor. Den hjælper med at rykke<br />
ukrudtet op. Jens sørger også for at plante mange forskellige ting på sine marker. På den måde<br />
kommer der ikke så meget ukrudt, og han får masser af korn. Bagefter kan kornet blive til mel og<br />
lande i din morgenkrydderbolle.<br />
Sådan er det, når Jens kører ud med sin traktor.
Springharen Nina<br />
Det er forår, og springharen Nina har fået sine første små harekillinger. Hun sidder på toppen af<br />
en bakke og holder øje med sine harekillinger og en stor rød traktor, som kører på marken.<br />
Det er den økologiske landmand Jens, som har travlt med at så.<br />
Når det er forår, skal Jens have sået korn, grøntsager og kløver på sine marker. Så kan han høste<br />
kornet senere på sommeren.<br />
Først skal jorden renses for ukrudt og jævnes fi nt ud. Bagefter kommer Jens frøene ned i jorden. I<br />
gamle dage traskede landmanden ud over markerne med en sæk fuld af korn og strøede det ud<br />
med hænderne.<br />
Det behøver Jens ikke. Han bruger en traktor og en såmaskine, og det tager ikke nær så lang tid.
Lærken Leif<br />
Lærken Leif kan synge, så det kribler i maven på koen Maren.<br />
Leif har en rede på jorden med tre æg, han har grå og brune fjer og en kone, som hedder Lilli. Og<br />
så har Leif en meget smuk stemme.<br />
Hver morgen spiser Leif tre regnorm, et tusindben og to grønne larver, og så tager han på arbejde.<br />
Leif arbejder med at synge.<br />
Når foråret kommer, fl yver han jublende op under himlen og synger så smukt, at køerne kniber<br />
en tåre, landmanden krammer sin kone og solen smiler.<br />
Det er sådan, man ved, at det er blevet forår.<br />
Husk at lytte efter Leif, når du kommer forbi en kornmark eller et sted, hvor køerne græsser.<br />
Han elsker at synge – især for dem, han godt kan lide.<br />
Der er rigtig mange lærker som Leif på de økologiske marker. Det er fordi, der er masser af mad<br />
til lærkerne og deres unger.
Slip køerne løs<br />
Har du nogensinde set en ko der danser?<br />
Nå ikke.<br />
Så skulle du prøve at besøge Maren og veninderne en forårsdag ude på landet.<br />
Om vinteren er køer for det meste inde i stalden. Det er lunt, og trygt og – rigtig, rigtig kedeligt.<br />
Når solen for alvor begynder at skinne, står Maren og alle de andre køer og stirrer længselsfuldt<br />
ud ad staldens små vinduer. Og så sker det. Det er næsten altid en dag i april.<br />
Den økologiske landmand Jens lukker stalddøren op, og udenfor ligger en solbeskinnet grøn<br />
mark. Maren kan lugte græsset og mærke vinden, og så er det lige pludselig, at hun begynder at<br />
danse. Først et par forsigtige trin til venstre, så et spring til højre og til sidst et hop med krum ryg<br />
lige op i luften.<br />
Det er den bedste dag på hele året.<br />
Maren og de andre økologiske køer får lov til at gå ude hele sommeren og mindst 150 dage om<br />
året. Og så er det dejligt at være en Ø-ko.
Karl Gulerod holder fl yttedag<br />
- Hey. Tjek mig ud.<br />
Karl Gulerod er lige hoppet ind på nabomarken. Han vipper med toppen over mod Byg Børge, og<br />
strækker sig så langt op, han kan. Han kan skimte en blå sø i det fjerne, og lidt længere væk ligger<br />
et fi nt stykke skov. Han kan også se Kløver Kaj som lige har byttet plads med Byg Børge. De sidder<br />
alle tre og nyder udsigten fra hver sin nye mark.<br />
Det er den økologiske landmand Jens, som har bedt dem om at holde fl yttedag.<br />
- Hvis I bliver siddende på den samme mark år efter år, så bliver I simpelthen syge, sagde Jens.<br />
- Og jeg kan hverken bruge gødning eller sprøjtegift for at hjælpe jer.<br />
Karl Gulerod havde først ment, at det var en rigtig dårlig idé. Han var nemlig glad for sin mark<br />
og kunne godt lide udsigten fra bakketoppen. På den anden side vidste han godt, at Jens havde<br />
ret. Hvis man blev for længe på den samme mark, blev man syg og svag, det havde han hørt fra<br />
sin mormor.<br />
Da han havde tænkt lidt over sagen, gik han med til at fl ytte.<br />
Udsigten fra Byg Børges gamle mark er nu heller ikke så tosset, tænker Karl og ryster toppen.<br />
Ham Jens er nu slet ikke så tosset endda. Den nye jord er fed og lækker, og sekundet efter læner<br />
Karl sig tilbage og begynder at gro.
Krølle på halen<br />
Det er en dejlig dag på landet. Solen skinner, lærkerne synger og hvide skyer driver hen over himlen.<br />
Ude på marken ligger soen Sally og grynter, medens alle hendes smågrise tumler rundt for at<br />
få fat i en patte. De puffer og skubber og falder først til ro, når mælken begynder at løbe og de får<br />
travlt med at spise.<br />
Kort tid efter er de færdige, og Sally rejser sig for at gå ind i skyggen ved hytten. Hun kan godt<br />
lide solen, men midt på dagen bliver den for skarp for hende, og så er skyggen bedre. Det allerbedste<br />
er selvfølgelig mudderbadet, men lige nu er hun træt og vil sove. De fl este af grisene går<br />
med hende og falder straks i søvn, mætte som de er. Der bliver stille igen.<br />
Men inden længe vågner en af grisene, og snart efter er de alle vågne. Den frækkeste af dem giver<br />
sig til at løbe rundt om hytten. Den spurter rundt og rundt og får snart de andre til at løbe med.<br />
Straks går det over stok og sten: 10 små grise spæner rundt på marken med hver sin krølle på<br />
halen. Sally kigger efter dem et øjeblik, inden hun lægger sig til at sove igen. Hun ved godt, at de<br />
snart vil komme tilbage for at spise.
Motion for alle!<br />
”Mu-huuuu”, jubler Karla, medens hun løber ud over græsmarken.<br />
Grisen Grynte løber med, lige så stærkt som hans korte ben kan bære ham. Han prøver at grynte<br />
et svar, men må opgive. Han er temmelig godt i stand og har ikke luft nok til at løbe og grynte på<br />
én gang. Men glad, det er han.<br />
Her til morgen havde han fundet en sprække i hegnet omkring løbegården hjemme ved stalden.<br />
Han kunne lige klemme sig igennem – og ud kom han! Ud på marken, hvor Karla græssede. Hulda<br />
var der også. Hun var – mest ved en fejl – landet på den gale side af hegnet, da hun trimlede<br />
ned fra et træ i hønsegården. Så nu kunne de tre venner tilbringe dagen sammen.<br />
Indtil nu havde de løbet rundt det meste af tiden, men det var Hulda ved at være træt af.<br />
”Nu er det GOK!”, kagler hun, da et vindstød blæser hende ned ad Karlas ryg. ”Vi har løbet hele<br />
dagen. Nu vil jeg skrabe i jorden, som det passer sig for en høne”.<br />
Og det gør hun.<br />
Karla tænker: Nogle vil hoppe, nogle vil falde, nogle vil mose med trynen i valle. Nogle vil løbe,<br />
nogle vil søbe - Tænk! Der er faktisk motion for alle!
Krible-krable orm<br />
Der er masser af dyr i landmandens økologiske marker. Ikke kun ræve og køer og hjorte og den<br />
slags. Der er også småbitte mærkelige dyr som stankelben og mariehøns og store klodsede biller.<br />
Nede i jorden er der røde orm, skolopendere, tusindben, myrer og masser af larver i alle mulige<br />
farver og faconer.<br />
Det er vigtigt, at de er der alle sammen. De hjælper nemlig landmanden med at gøre jorden god<br />
og frugtbar for hans korn. Derfor passer økologiske landmænd godt på alle de mærkelige dyr, så<br />
de kan passe godt på hans marker.<br />
På billedet kan du se ormen Pia og hendes kæreste Thorvald. Det er Pia til højre.
Henriette og alle de andre høns<br />
Der er fut i Henriette.<br />
Når solen begynder at skinne varmt, går hun og alle de andre høns ud for at fi nde korn og insekter<br />
i hønsegården. De kan bade i sandet, æde græs, insekter og orme eller forsyne sig<br />
med korn og andet godt fra fodertruget. Henriette og de andre høns er heldige, fordi de er økologiske.<br />
Det betyder, at de har god plads til at skrabe, strække deres vinger og løbe om kap i hønsegården.<br />
En frisk bunke græs, sand og jord er sjove ting at skrabe i, og det elsker Henriette.<br />
Nogle gange er landmanden nødt til at lukke Henriette ind i hønsehuset. Det kan for eksempel<br />
være fordi de vilde fugle, som fl yver over hønsegården, er syge. Så skal alle hønsene indenfor, så<br />
de ikke risikerer at blive smittet.
En stær i kassen<br />
Hvad laver du?<br />
Koen Trunte kigger nysgerrigt på Ib, som netop har fået øje på en stor fed larve.<br />
Larven er til Ibs fi re sultne unger. De bor i en af de grønne stærekasser ved marken.<br />
Det er landmanden, som har sat kassen op til Ib og hans familie. Aftalen er, at Ib og hans kone<br />
Sara får lov til at bo i den fi ne grønne kasse, hvis de til gengæld spiser insekterne på landmandens<br />
mark. På den måde behøver landmanden ikke at bruge gift for at holde insekterne væk fra kornet.<br />
Og det er helt fi nt for Ib.<br />
Han elsker sin grønne kasse og insekterne på marken. Når solen går ned om aftenen, sætter han<br />
sig sammen med de andre stære og fl øjter en lille blød melodi mod den røde himmel. Det er derfor,<br />
man siger, at en stær er fornøjet.
Lige groft nok<br />
Koen Karla, grisen Grynte, fåret Fanny og Hønen Hulda har fundet en høstak, som bonden har<br />
glemt ude i et hjørne af marken.<br />
”Det her er da – smask – noget af det lækreste, jeg længe har - smask - smagt”, siger Grynte. ”Mon<br />
ikke det er sjovt at lege med også?”, tilføjer han og giver sig til at rode i høet med trynen.<br />
”GOK!”, udbryder Hulda og hopper højere op i høstakken. ”Ja, jeg kan nu ikke se noget her… der<br />
er jo ikke fugls føde i den her høstak … næh, må jeg bede om en gang korn serveret med en saftig<br />
orm og masser af mælkebøtter…”. Hulda bliver helt fjern i blikket og falder hen i sine egne tanker.<br />
Koen Karla, der har stået og gumlet i tavshed et stykke tid, synker en mundfuld og slår et slag<br />
med halen. ”Jeg synes nu, her er dejligt”, siger hun mildt. ”Frisk luft, mad nok til alle, solskin<br />
og…”<br />
”Shhh”, siger Fanny, der har hørt en lyd. ”Der kommer nogen!” Hun kikker sig omkring og får<br />
øje på den økologiske landmand Jens, der kommer kørende i sin traktor. Han er kommet i tanke<br />
om høstakken, og ville have den ind i laden. ”Næhæhæææ!”, bræger Fanny. ” Det er da lige groft<br />
nok!”
Plads til begejstring<br />
”Gok gok gok gok gok”, jubler Henry, hanekyllingen der er Huldas ældste søn. Han storker rundt<br />
i hønsegården på jagt efter insekter og andet godt. Nu får han øje på en orm, og så er det bare fuld<br />
fart frem! Han farer af sted, så fjerene fl yver, men ormen har hørt ham og når lige at smutte ned i<br />
sit hul.<br />
”Gokkers”, tænker Henry og spankuler videre, som om intet er hændt. Han skraber lidt i jorden,<br />
fi nder et korn og æder det… skraber videre og fi nder en bille, en larve og lidt mere korn.<br />
Hans mave rumler, for han er en kylling i voksealderen… og der skal mere end et par insekter og<br />
lidt korn til at mætte ham. Derfor slår han et slag hen forbi fodertruget, som bonden netop har<br />
fyldt. Her æder han nok til at føle sig mæt, og så går turen hen til vandtruget. Efter nogle næbfulde<br />
vand føler han sig godt tilpas igen og er parat til nye eventyr.<br />
Han kigger sig omkring… måske skal man vove sig hen i den anden ende af hønsegården? Græsset<br />
ser bestemt ud til at være grønnere der. Han lader som ingenting og bevæger sig lige så stille<br />
forbi de andre kyllinger og hen i hønsegårdens fjerneste ende – og det er rigtigt! Her er masser af<br />
grønt græs og masser af plads. ”Det her er noget, der dur”, tænker Henry. ”Her er der plads til<br />
begejstring!”.
Det store regnvejr<br />
Øv!<br />
Det regner.<br />
Det plasker og sjasker ned fra store mørkegrå skyer.<br />
Maren, Hulda og Betty og Buller er trukket ind i den lune stald, men ænderne elsker regn og er<br />
hoppet på hovedet i Marens vandbalje.<br />
Regnvejr er godt for mange ting. Planterne har brug for vand til at gro, og vi har også brug for<br />
vandet. Regnen siver ned gennem jorden og bliver liggende i store søer dybt nede. Hvis det er helt<br />
rent, kan man pumpe det op og drikke det direkte fra vandhanen. Derfor er det vigtigt, at man<br />
passer på vandet.<br />
Maren, Hulda, Betty og Buller tænker ikke så meget på, om vandet nede i jorden er rent.<br />
Når det holder op med at regne, vil de ud og pjaske i vandpytter med deres bare tæer. Bagefter vil<br />
Maren have en tot frisk, regnvådt græs.
Op og stå<br />
Her er de to kalve Ferdinand og Frida. De er ret trætte, for de har været tidligt oppe og brugt det<br />
meste af dagen på at stange hinanden i siden og puffe til hinanden med mulerne. Nu tager de sig<br />
en lille lur.<br />
Har du prøvet at klø en kalv bag øret?<br />
Det er ret hyggeligt. Hvis man rækker hånden frem, kan den også fi nde på at sutte på dine fi ngre.<br />
Den tror, at dine fi ngre er koens yver!<br />
Når det er sommer, bliver de økologiske kalve født ude på markerne. Så snart kalven er født, begynder<br />
koen at slikke den ren og tør. Den puffer til den med mulen - den vil have, at kalven skal<br />
rejse sig op. Der går ikke mere end en times tid, før kalven prøver at komme på benene. Det er<br />
svært, men efter de første vaklende skridt lærer den det hurtigt. Den begynder straks at lede efter<br />
mad, og så snart den fi nder koens yver, begynder den at die. Den allerførste mælk, kalven får fra<br />
koen, er smækfuld af gode ting, som er med til at holde kalven rask. Derfor skal økologiske kalve<br />
have lov at blive hos koen det første døgn, og de skal have komælk de første 3 måneder.<br />
Det får Ferdinand og Frida også. Og så er de verdens bedste venner.
Kalv – kvie - ko<br />
Om sommeren kommer de økologiske køer på græs. Det er der også andre, der gør.<br />
Kvierne for eksempel. Og kalvene, hvis de er gamle nok. Men hvad er det lige, en kvie<br />
er? Og en kalv er vel ikke bare en kalv?<br />
Der er naturligvis drenge og piger.<br />
Tyrekalve og kviekalve.<br />
Tyrekalve vokser op og bliver til tyre. Nogle få heldige får lov til selv at få en masse af små kalve<br />
– resten spiser vi, når de er omkring ét år gamle.<br />
Kviekalve vokser op og bliver til kvier. Når en kvie har fået sin første kalv og begynder<br />
at give mælk, så kalder vi den for en ko. På billedet kan du se kalven Tina sammen med storesøster<br />
Susanne, som er en kvie. Det er deres mor Maren længst til højre.
Marens madpakke<br />
Det er sommer, det er sol og det er udfl ugtsdag for Maren. Hun skal i hvert fald spise ude. Maren<br />
elsker sommeren, for her får hun alle sine livretter hver eneste dag. Græs, kløver og masser<br />
af frisk luft. Maren æder stort set hele dagen – og når hun ikke spiser græs, ligger hun og tygger<br />
drøv eller er inde i stalden for at blive malket. Hun drikker også en masse vand. Faktisk en utrolig<br />
masse vand!<br />
Om sommeren kan Marens økologiske madpakke se sådan her ud: 70 kilo kløver<br />
og græs 4 kilo korn og 100 liter vand.<br />
Om vinteren er der ingen frisk græs, så her må Maren nøjes med den mad, som den økologiske<br />
landmand Jens giver hende. Det bliver tit til 50 kilo ensilage, som er en slags syltet græs, fem kilo<br />
korn og ærter og 100 liter vand.<br />
Maren synes, det er OK, men hun kan bedst lide, når det er sommer. Så kan hun nemlig også<br />
komme på marken og danse.
En ko har fi re maver<br />
Vidste du, at en ko har fi re maver?<br />
Det er lidt mærkeligt at tænke på, men sådan er det faktisk.<br />
En ko har et hoved, fi re ben, otte tæer og fi re maver. Det har en giraf faktisk også.<br />
Man kan ikke se det udenpå, men indeni ligger de fi re maver og skvulper rundt.<br />
Koen har brug for så mange maver, fordi den spiser meget græs. Når koen synker en tot græs,<br />
ryger det ned i den første mave, hvor det ligger og bobler i et stykke tid. Så ryger det en tur gennem<br />
den anden mave, og så sker der noget mærkeligt. Græsset bliver gylpet op igen, og så tygger<br />
koen græsset én gang mere. Det hedder i øvrigt ”at tygge drøv”. Når koen er færdig med at tygge,<br />
sender den græsset tilbage til den tredje mave, hvor det meste af vandet bliver suget ud. Til sidst<br />
ryger det ned i den fjerde mave og derfra videre til tarmene. Det græs, som koen ikke skal bruge<br />
selv, ryger til sidst ud som en stor splattet kokasse.<br />
Sådan er det, når man har fi re maver. I hvert fald nogle gange. Vidste du, at koen laver mælk, og<br />
at man også bruger mælk til at lave smør. Jo mere græs, koen har spist inden den bliver malket, jo<br />
mere gult bliver smørret.
Den store mejetærsker<br />
Det buldrer og gungrer i jorden.<br />
Det er sensommer, og Springharen Nina er lidt nervøs. Hun har nemlig aldrig set en mejetærsker<br />
før. Mejetærskeren er kæmpestor og larmer både om dagen og om natten. Det er den økologiske<br />
landmand Jens, som er i gang med at høste sit korn.<br />
Han har travlt, for det bliver måske snart regnvejr, og kornet må helst ikke blive vådt. Derfor høster<br />
han døgnet rundt, så længe vejret er godt.<br />
Springharen Nina bliver lidt forskrækket, men hun kan godt lide at løbe hen over de nyhøstede<br />
marker og springe rundt om de kæmpestore halmballer.<br />
Jens er også glad.<br />
Han få masser af korn op i sin vogn. Når kornet er høstet, lægger han det i en stor bunke ved vejen,<br />
og så bliver det hentet og lavet til dyrefoder eller måske mel.<br />
Måske kommer din økologiske morgenkrydderbolle fra Jens’ og Springharen Ninas marker?
Det er varmt<br />
Den økologiske landmand Jens og hans kone Lone er i fuld gang med at høste.<br />
Mejetærskeren får støvet til at hvirvle rundt i luften, og så kan man godt blive lidt tør i halsen.<br />
Tobias er også blevet tørstig, selv om han ikke kører med mejetærskeren.<br />
Han tager sig et glas vand.<br />
Vandet på Jens’ og Lones gård kommer fra deres helt egen boring. Det betyder, at de drikker det<br />
vand, som ligger under gårdens marker. Og så er det godt, at Jens er økologisk landmand. Han<br />
bruger nemlig ikke sprøjtegift, og derfor kommer der heller ikke gift ned i vandet. På den måde<br />
vil der være rent vand under Jens’ og Lones marker i mange år endnu. Også til Tobias, hvis han<br />
engang skal overtage gården og være landmand ligesom sin far.
Æblehøsten<br />
Det er blevet efterår. Solen har modnet æblerne på træet og gjort dem søde og sprøde. Den økologiske<br />
landmand Jens og hans kone Lone skal høste æblerne. De er nødt til at plukke dem forsigtigt<br />
fra træet, for æblerne må helst ikke få stød og slag.<br />
Så får de brune pletter.<br />
Jens kører de store kasser med æbler væk på sin traktor, mens Lone kravler op og ned ad stigen.<br />
Hun ser nygerrigt på de fl otte røde æbler. Nogle af den har fået nogle sære ru pletter. Det betyder<br />
ikke noget for smagen, men det er alligevel lidt ærgerligt, synes Lone.<br />
<strong>Økologisk</strong>e æbler får tit den slags ru pletter, fordi landmanden ikke må sprøjte æblerne med kobber.<br />
Jens og Lone kan alligevel godt lide deres æbler, og om sommeren får de gederne Mads og Mette<br />
til at græsse rundt om træerne.<br />
Hunden Gitta og katten Katrine er fulgt med Jens og Lone for at følge med i høsten. Gitta kan ikke<br />
lide æbler, men hun elsker til gengæld æblekage, og det skal Jens og Lone have til aftenkaffen.
Din rod!<br />
Det er blevet efterår, og den økologiske landmand Jens er gået i gang med at tage kartofl erne op af<br />
jorden. Han skal skynde sig, for der er regn på vej, og kartofl erne skal op, inden jorden bliver alt<br />
for våd og tung.<br />
Før i tiden var det et kæmpe arbejde at få kartofl erne høstet: De skulle både graves op og samles<br />
sammen med håndkraft. Det krævede rigtig mange hænder, og ofte hjalp både børn og voksne. I<br />
vore dage går det lettere, også på de økologiske gårde. Kartofl erne bliver høstet med en stor maskine,<br />
som bliver trukket efter traktoren. Den hedder en kartoffeloptager, og den kan tage fl ere<br />
rækker kartofl er op på een gang.<br />
Jens kan godt lide kartofl er, og i aften vil han have rigtig kartoffelsuppe. Hvordan kan du bedst<br />
lide at spise dine kartofl er?
Her kan du selv tegne eller male noget......
Om foråret lukkes de økologiske køer ud på græs. De økologiske køer tilbringer hvert år mindst<br />
150 dage i det fri, hvor de kun kommer ind for at blive malket. Overalt i landet fejres Økodag – og<br />
alle er velkomne til at tage del i forårsfesten!<br />
Økodag arrangeres i samarbejde med de økologiske mejerier og <strong>Økologisk</strong> <strong>Landsforening</strong>. Og<br />
ikke at forglemme de økologiske landmænd og deres kåde køer!<br />
På www.okologi.dk kan fi nde et væld af oplysninger om økologisk landbrug, sjove spil og materiale<br />
for børn, og fi nde oplysninger om gårde som du kan besøge.<br />
PRODUCERET AF:<br />
ØKOLOGISK LANDSFORENING<br />
WWW.OKOLOGI.DK