Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
Herfra er der kun 7 km. til bjergbyen<br />
Vernet og et lille hus med kælenavnet<br />
”Grotten” som skal være mit hjem i et<br />
par uger. Kælenavnet viste sig at være<br />
velvalgt: Huset er på tre små etager<br />
som er hæftet fast på bjergsiden.<br />
Underetagen, som rummer køkken og<br />
spisestue, ender som en hule ind i den<br />
rå bjergvæg. Ifølge den lokale<br />
historiefortælling ender hulen i en<br />
snæver skakt som fortsætter dybt ind i<br />
bjerget. Et hus med særpræg og sjæl!<br />
Fra den lille terrasse er der udsigt til de<br />
omgivende bjergtinder, bl. a. Mont<br />
Canigou, som hæver sig 2800 m. over<br />
havet. Huset har adresse i Rue de<br />
Soixante Degres, ”60-graders-gaden.”<br />
Endnu et navn med rødder i det<br />
håndgribelige, idet de 60 grader er<br />
gadens hældningsgrad. Mange af<br />
byens turister kommer for at vandre i<br />
bjergene eller lade sig forkæle i en af<br />
egnens kurbadeanstalter. Der findes<br />
sågar et casino, tegnet af en dansk<br />
arkitekt ved navn Dorph Petersen.<br />
I de to følgende uger fik jeg taget godt<br />
og grundigt for mig af områdets<br />
herligheder, såvel de der kan nås til<br />
fods som de fjernereliggende, som<br />
rummer en god undskyldning for at få<br />
blæst støvet af motorcyklen på de<br />
appetitligt snoede bjergveje. De første<br />
2-3 dage var bagdelen rimelig mæt af<br />
kørsel efter de 2800 km fra Rotterdam.<br />
At begive sig til fods ud i de stille,<br />
kølige bjerge var bare rent guf ovenpå<br />
et par dages motorvejsbrøl. Jeg<br />
startede med en vandretur til<br />
vandfaldene Cascades des Anglais, et<br />
22<br />
af de smukkeste steder i omegnen. Jeg<br />
var alene derude, så jeg smed kludene,<br />
tog en rekord-kort svømmetur i én af<br />
de små pools ved foden af vandfaldene<br />
og soltørrede på de varme klipper.<br />
Vores jord er faktisk et ganske rart<br />
sted! Et andet vandringsmål, som kan<br />
nås fra byen, er bjergklostret St.<br />
Martin du Canigou. Grupperundvisninger<br />
kan fås og – med skam<br />
at melde- jeg deltog ikke i en sådan.<br />
Da jeg besøgte klostret var der netop<br />
ankommet 2 busser med turister i 100års-alderen<br />
som skulle indenfor. Blev<br />
enig med mig selv om at jeg havde<br />
været tættere på Gud ude ved<br />
vandfaldene end det lod sig gøre at<br />
komme her. Til gengæld fik jeg forført<br />
en nonne til at give mig hvad jeg<br />
drømte om: Eftermiddagskaffe!<br />
Mod toppen.<br />
Onsdag den 8. juni havde jeg fået<br />
selvtilliden så meget på plads med<br />
nogle 4-5 timers vandreture i bjergene,<br />
at jeg tog beslutningen om at springe<br />
på nakken af den store fætter i<br />
landskabet: Selve Mt. Canigou.<br />
Bjerget knejser over byen med sne på<br />
nakken, 2.785 meter over havet og<br />
synligt på mere end 100 kilometers<br />
afstand. Fra Vernet, 600 meter over<br />
havet, er der 15 km. til toppen, hvilket<br />
indebærer, at stigningen på 2.185 m.<br />
skal afvikles over de 15 km. Dette var<br />
de facts, jeg kunne hente i en pjece om<br />
stedet. Endvidere kunne jeg læse mig<br />
frem til, at der kunne køres i bil ad en<br />
grusvej til bjergstationen Marialles, 5<br />
kilometer før toppen, hvis man vælger