Poul Bredo Grandjean: Danske Herreders Segl - Genstandskundskab
Poul Bredo Grandjean: Danske Herreders Segl - Genstandskundskab
Poul Bredo Grandjean: Danske Herreders Segl - Genstandskundskab
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
egentlig Betydning. For Herredsseglenes Vedkommende vil der iøvrigt ikke kunne tales om SEGLETS<br />
ART. At Betegnelserne Sigillum, Sekret og Signet samt yderligere <strong>Segl</strong> eller Indsegl af Herrederne er<br />
anvendt ganske i Flæng, maa betragtes som saa aldeles utvivlsomt, at der ingen Grund er til at søge<br />
nogensomhelst Forklaring. Det er overflødigt at anføre Eksempler paa Ortografi eller Fejlstavninger<br />
af de nævnte Ord.<br />
Der er kun bevaret os nogle enkelte af de faatallige »Landssegl«, med hvilke Landstingenes Domme<br />
besegledes, de foreliggende stammende fra Middelalderen. Som det ses nedenfor, kendes en Del Herredssegl<br />
af betydelig ilde eller dog Omtalen af saadanne, idet deres ANVENDELSE nævnes i Teksten.<br />
Allerede tidligt besegledes Herredernes skriftlige Udfærdigelser imidlertid blot med Fogedens og<br />
Skriverens personlige <strong>Segl</strong>. En Gennemgang af utallige Tingsvidner o. l. viser, at dette ~ saaledes<br />
som det da ogsaa siges i nedennævnte Kongebrev fra 1597 _ var den alt overvejende Sædvane, fra<br />
hvilken der kun i yderst sjældne Tilfælde gjordes Undtagelse, uden at en nærmere Forklaring synes<br />
at foreligge. Det ses, at Herredsseglets Anvendelse undtagelsesvis ligefrem blev paabudt. I et Missive<br />
af 20. Oktober 1556 til Lensmændene skulde disse forfare, om Almuen ønskede, at der udstedtes Forbud<br />
mod at udføre Korn. En saadan Begæring skulde da tages beskrevet under Herredets <strong>Segl</strong>l). -_ Ved<br />
Hyldingerne benyttedes som Hovedregel de respektive Herredssegl. Man tør maaske betragte dette<br />
som et Udtryk for Herredets højtidelige Optræden. Mange af Hyldingsbrevene besegles ikke des mindre<br />
kun med enkelte Personers <strong>Segl</strong>, ovenikøbet naar det kan betragtes som sikkert, at et Herredssegl<br />
har været for Haanden, idet et saadant - kendt fra en senere Lejlighed _- i sin Omskrift netop viser<br />
den paagældende Hyldings Aarstal. Naturligvis kan det tænkes, at et bestilt Signet ikke er blevet<br />
færdigt til rette Tid. At man meget ofte skyndte sig med at anskaffe et Herredssegl i Anledning af de<br />
forskellige Hyldinger, er sikkert og vist. I saa Tilfælde har man enten ønsket et tidligere anvendt<br />
erstattet af et nyt, anskaffet et saadant af den simple Grund, at det ældre var bortkommet, eller slet<br />
ikke ejet noget før. I 1637 blev Gønge Herred delt. At de to <strong>Herreders</strong> - Vester og Øster Gønges <br />
for første Gang paatrufne <strong>Segl</strong> begge bærer Hyldingsaaret 1648 i Omskriften, er vel et uomstødeligt<br />
Vidnesbyrd om, at man paa disse Steder i over en halv Snes Aar havde klaret sig uden at eje noget<br />
Herredssegl. Adskillige i Omskrifterne daterede Herredssegl, hvis Aarstal ikke kan henføres til en ydre<br />
Begivenhed, fortæller om en, Tid efter anden opstaaet Trang til Anskaffelsen af det synlige Tegn paa<br />
Herredets Myndighed, blot saa uforklarlig sjældent paatruffet. I enkelte Tilfælde har Gejstligheden<br />
benyttet det verdslige Herreds <strong>Segl</strong> under et Hyldingsbrev. Modsat har Herredet rent undtagelsesvis<br />
betjent sig af et Sogne- eller Kirkesegl. Dette er i saa Fald ikke medtaget i nærværende Arbejde. Tilsidst<br />
bør det ikke lades uomtalt, at Herredsseglet kan have været laant ud, om man saa maa sige.<br />
J ungshoved Birk f. Eks. forsegler med Baarse Herreds <strong>Segl</strong>, som, trods dets Omskrift, i Teksten betegnes<br />
»woris Birckis Inndsegle«.<br />
Ifølge et aabent Brev af 29. April 1583 skulde Herredsseglet i hvert Herred i Sølvisborg Len<br />
herefter holdes i 12 Herredsmænds Forvaring og ikke i Tingfogdens, idet Kongen finder det meget<br />
betænkeligt, at <strong>Segl</strong>et forvares af en enkelt Mand. Herredsmændene fik dog ingen Magt til at besegle<br />
noget, uden Tingfogden satte sit <strong>Segl</strong> hos2). Bestemmelsen kan passende anføres paa dette Sted, ligesom<br />
der endelig her skal meddeles en vistnok enestaaende Tildragelse. Ved Missive af 7. Oktober 1597<br />
til Lensmanden Knud Grubbe fik denne af Kongen, som havde erfaret, at de Øster Herreds Mænd i<br />
Blekinge havde misbrugt deres Herredssegl, Besked om, at de herefter intet Herredssegl skal have,<br />
men forsegle det, der forhandles inden Tinge, med Herredsfogedens og Herredsskriverens <strong>Segl</strong>, saaledes<br />
som det er sædvanligt andensteds i Riget, hvorfor han straks skal tage <strong>Segl</strong>et (o: Signetet) til sig og<br />
sende det til Kongen. Da Knud Grubbe imidlertid gik i Forbøn for Herredsmændene, fik han ved et<br />
nyt Missive - dateret 30. Oktober 1598 _- Befaling til at lade dem faa <strong>Segl</strong>et igen »ved allerførste<br />
Lejlighed«, en Naade, som Kongen tilstod i den F orhaabning, at de ikke mere vilde misbruge deta).<br />
1) Kancelliets Brevbøger 1556-60, Side 49. *) Ssts. 1580-83, Side 667. ”) Ssts. 1596-1602, Side<br />
213f og 340.<br />
18