You also want an ePaper? Increase the reach of your titles
YUMPU automatically turns print PDFs into web optimized ePapers that Google loves.
mad & mere<br />
for fagfolk<br />
2<br />
Mormormad. Alene udtrykket er nok til at fylde en hel gryde med<br />
minder fra barndommens land. Det er sovs og kartofler, det er<br />
suppe, steg og is. Og det er sodavand fra Valash. Men det er også en<br />
tradition, der er under pres og ganske ukærligt kaldes umoderne<br />
mad, som om sidste salgsdato var overskredet. Ikke desto mindre<br />
tilberedes og efterspørges mormormad på alle plejehjem: hos os vil<br />
de have ribbenssteg, oksesteg og den slags, fortæller cheføkonoma<br />
Gitte Nielsen, der er gået i køkkenet sammen med madskribent<br />
Nanna Simonsen. De tilbereder kalvekød og diskuterer om umoderne<br />
mad kan blive moderne igen. Bytte, bytte køkken, side 12.<br />
8 Manu Sareen lukker op for sit køkkenskab<br />
12 Smagen af mormor får et tvist<br />
20 Sans for god smag gør måltidet vellykket<br />
28 Lykken er at spise under åben himmel<br />
62 Hvad må producenterne skrive<br />
på emballagen?<br />
juni<br />
Kødet er uinteressant, når dyrene vejer<br />
<strong>2008</strong><br />
185 kg i slagtet vægt. Det har ikke fået<br />
oksekødets saft og kraft, men det er heller<br />
ikke længere spædt og fint som rigtigt<br />
kalvekød, siger Kirsten Skovsby.<br />
38 Kød på bordet
Mørt og saftigt kød?<br />
Tender Pork og Tender Beef er din garanti for en spiseoplevelse udover det sædvanlige!<br />
Tender Pork og Tender Beef er marineret med en mild, smags-neutral marinade, der sikrer<br />
en høj og ensartet spisekvalitet i kødet.<br />
Marinaden indeholder lidt majsstivelse, som bevarer kødsaften i kødet og beskytter mod<br />
udtørring, også hvis kødet skal varmholdes eller genopvarmes.<br />
Resultatet er et velsmagende stykke kød, som altid er mørt og saftigt!<br />
TenderBeef<br />
TenderPork<br />
Læs mere på<br />
www.danishcrown.dk/foodservice
mad & mere<br />
for fagfolk<br />
forsidefoto: lars bahl<br />
smagen af mormor 15<br />
redaktion<br />
Mette Jensen, redaktør,<br />
mj@kost.dk<br />
Tina Juul-Rasmussen, freelance<br />
Marie Preisler, freelance<br />
Morten Bruun, freelance<br />
ansvarshavende<br />
Ghita Parry, formand for<br />
Kost & Ernæringsforbundet<br />
udgiver<br />
Kost & Ernæringsforbundet<br />
Nørre Voldgade 90<br />
1358 København K<br />
33 41 46 60<br />
kalv på bordet<br />
tema side 34-45<br />
Anprisning<br />
af maden<br />
side 62<br />
Vind en kalv<br />
Gå ind på hjemmesiden www.spisbare.net og deltag i de små læserundersøgelser.<br />
Så kan du være med i lodtrækningen om Annette Holdensens billede af en<br />
kalv. Lodtrækningen finder sted den 31. august.<br />
Du kan se billedet af kalven på side 47.<br />
den gode<br />
smag er ingen<br />
tilfældighed 20<br />
fagpanel bag spis bare<br />
Bente Sloth, køkkenchef på<br />
Regionshospital Randers<br />
Birgitte Escherich, direktør for Kostkompagniet<br />
Christine Bille Nielsen, kok og eh’er.<br />
Gitte Gross, leder i Viffos<br />
Karen Leth, mad- og måltidskonsulent i Kost &<br />
Ernæringsforbundet<br />
Lars Sonne Hansen, leder af Suhrs husholdningsskole<br />
Mette Krogh, kostfaglig eneansvarlig, daginstitution i<br />
Ballerup<br />
Morten Strunge Meyer, projektchef i Kræftens<br />
Bekæmpelse<br />
Nanna Simonsen, madskribent<br />
Susanne Tøttenborg, chef for skolemadsprojekt i<br />
Københavns Madhus<br />
mad under åben<br />
himmel 29<br />
sensommerfrugt 4 Mirabellefråds<br />
djævlens advokat 6 Fokus på de mest udsatte<br />
vis mig dit køkkenskab 8 Chili i baghånden<br />
bytte, bytte køkken 12 Smagen af mormor<br />
18 Friske råvarer en by i Rusland<br />
smag og sans 20 Den gode smag er ingen tilfældighed<br />
23 Kunsten at spise i takt<br />
25 Kulinarisk på sygehusene<br />
25 Fra Klosse til Merlin<br />
26 Smag på livet<br />
mad i det fri 29 Drømmen om romantik og hygge<br />
31 Julestegen kommer også på grillen<br />
33<br />
ild<br />
Det smager af hygge/Der brænder en<br />
34 Picnic ved fontænen<br />
kalv på bordet 38 Forvoksede kalve i køledisken<br />
40 Det fineste kalvekød behandles som<br />
affald<br />
42 Dansk kalveliv anno <strong>2008</strong><br />
44 Dansk kalv er godt, men ...<br />
45 Partering af kalv<br />
madklubben 49 Vi ses over gasblusset<br />
mest til pynt 52 En blomstrende tallerken<br />
sommergrønt 56 De kommer til sommer<br />
kost og belæring 62 Kamp om lovordene<br />
bøger 66<br />
layout :<br />
Torben Wilhelmsen,<br />
grafisk designer<br />
tryk<br />
Laursen Grafisk<br />
abonnement<br />
Dorte Nordahl<br />
33 41 46 76<br />
pris: 200 kr. for fire numre<br />
internet<br />
www.spisbare.net<br />
næste nummer<br />
September<br />
annoncer<br />
Stibo Zone<br />
Michael Ejstrup<br />
40 35 17 00<br />
issn 1903-0800<br />
oplag 10.000<br />
3
4<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Mirabeller er ofte ensbetydende med forspildte muligheder. Men<br />
orker man plukke, kan den veludviklede blommesmag udnyttes<br />
i såvel det søde som det salte køkken.<br />
mirabellefråds<br />
tekst: nanna simonsen .2 Mirabeller giver os årets første blom-<br />
strende frugttræer. Med et yndigt snehvidt blomsterflor skiller de<br />
sig i det tidlige forår ud fra de omkringstående træers sorte grene<br />
i haver og vilde hegn, langs marker og veje. Derefter glider de ind i<br />
flere måneders grøn anonymitet. Kun den, der i den tidlige sommer<br />
forsøger at mase sig igennem et mirabellekrat, bliver, når trøjen<br />
hænger i de tornede grene, et øjeblik opmærksom på det beskedne<br />
træs eksistens.<br />
Næste gang, mirabellerne melder sig i bevidstheden, er, når fortovet<br />
en varm augustdag er forvandlet til et fire meters summende<br />
hvepseeldorado. Modne frugter i tusindvis fugter villavejen<br />
med store plamager af gult og rødvinsrødt. De buttede små<br />
sten fornemmes som grus under fødderne.<br />
Så megen sød og aromatisk frugt, upåagtet af de fleste, trimler<br />
ned og mases af den forbipasserende.<br />
Sådan ser billederne ud for mig, når nogen siger mirabeller.<br />
Ved tanken om al den skønne, spildte frugt får jeg straks dårlig<br />
samvittighed over, at jeg ikke er mere om mig for at få plukket mirabeller<br />
i posevis. For mirabeller smager dejligt og har et stort gastronomisk<br />
potentiale.<br />
Ovnbagt mirabellechutney<br />
– til stegt kød og fisk<br />
1 ½ kg modne mirabeller<br />
5 skalotteløg<br />
200 g sukker<br />
200 g muscovado sukker<br />
1 spsk salt<br />
2 stjerneaniskapsler<br />
1 tsk knust sort peber<br />
1 frisk lille rød thaichili, flækket og uden<br />
kerner<br />
3 knuste allehåndefrø<br />
1 tsk knuste korianderfrø<br />
2 nelliker<br />
3 cm frisk ingefær i skiver<br />
2 dl æblecidereddike eller hvidvinseddike<br />
2 Skyl og halver mirabellerne og fjern<br />
stenene. Skær skalotteløgene i tynde<br />
både. Læg mirabeller og løg i et ildfast fad.<br />
Drys de to slags sukker over, fordel krydderierne<br />
imellem mirabeller og løg<br />
og hæld eddike og 1 dl vand over. Bag kompotten<br />
ved 175° en time til halvanden til<br />
mirabellerne er møre og saften dampet<br />
ind.<br />
2 Rør forsigtigt et par gange undervejs.<br />
2 Øs chutneyen på rene glas, luk og opbevar<br />
i køleskab. Her kan den holde sig i<br />
mindst et par måneder.<br />
Upåagtede muligheder<br />
De små blommers sødme og veludviklede blommesmag kan indfanges<br />
og udnyttes i både det søde og det salte køkken. Man kan<br />
koge dem til en enkel kompot til pandekager. Til frugtgrød, som<br />
kan spises med fløde. Er man tålmodig, og er kompotten sød nok,<br />
kan den tørres, vendes i perlesukker og gemmes som en slags konfekt<br />
á la kvædebrød. Mirabellerne kan bages i tærter og kager,<br />
f.eks. en mirabelle-clafoutis. Og de kan koges til den marmelade,<br />
der fuldender det smørsmurte, ristede brød.<br />
Man kan også lægge mirabellerne lagvis med sukker i store syltetøjsglas<br />
og overhælde dem med en flaske vodka, finsprit eller<br />
brandy. Næste år kan man så glæde sig over et glas mirabelle-ratafia<br />
efter maden. Eller man kan blande sin mirabelle-ratafia i kold<br />
hvidvin eller boblende crémant og servere den som aperitif. Beregn<br />
ca. en teskefuld ratafia pr. glas.<br />
I det salte køkken kan mirabellerne koges til krydrede chutneys.<br />
Eller moses og krydres med chili, løg og frisk koriander til en slags<br />
salsa. Mirabellerne kan også lægges under flæskestegen eller lammekøllen<br />
sammen med løg, hvidløg, vin, timian samt lidt honning<br />
og bages i ovnen. Eller de kan tilberedes som sur-sød-salt kompot<br />
til den grillede makrel, laks eller ørred.
Mirabellesyltetøj<br />
godt 1½ liter<br />
1 kg modne – men ikke overmodne<br />
– mirabeller<br />
800 g sukker<br />
2 Halver mirabellerne og fjern stenene.<br />
Gem ti-tolv sten, knæk dem med en nøddeknækker<br />
og pil kernen ud. Læg de udstenede<br />
mirabeller i en gryde (ikke aluminium!)<br />
sammen med kernerne. Drys sukkeret<br />
over, vend rundt og lad<br />
mirabellerne stå 8-10 timer eller natten<br />
over. Næste dag er sukkeret næsten smeltet<br />
og mirabellerne har saftet nok til, at<br />
der ikke behøves vand til kogningen.<br />
Bring i kog og lad dem simre på meget<br />
lavt blus i 20-25 minutter. Rør jævnligt.<br />
2 Hæld syltetøjet på rene glas, luk og opbevar<br />
i køleskabet.<br />
foto: scanpix<br />
5
6<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Hvordan vil du sikre, at danskerne om ti<br />
år lever tre år længere?<br />
– Vores opgave er at udpege, hvordan<br />
man kommer længst for de penge, der er<br />
til rådighed. Og der er ingen tvivl om, at<br />
rygning er risikofaktor nummer et i forhold<br />
til dødelighed og mistede gode leveår.<br />
Det er dog for tidligt at være meget<br />
konkret – selvom vi er godt i gang.<br />
Hvad vil du gøre ved fedme blandt børn?<br />
– Jeg ser ikke behov for generelle tiltag<br />
over for alle børn. Det store flertal er jeg<br />
ikke bekymret for. Men der er behov for<br />
en målrettet indsats over for en særlig<br />
gruppe børn, som er i risiko for at ud-<br />
vikle diabetes. Fedme er kun en blandt<br />
foto: polfoto<br />
mange indikatorer og er faktisk ikke entydigt<br />
god som markør. Man kan godt<br />
være rund og alligevel sund, hvis man<br />
rører sig. Og omvendt kan tynde børn<br />
være i risikogruppe.<br />
Det er vigtigt at undgå neurotiske spisemønstre,<br />
for det er et problem, når<br />
børn og unge holder op med at spise af<br />
angst for fedme. Jeg har mødt piger på<br />
seks år, der siger, at de er på slankekur.<br />
Og det må de bare ikke sige. Slet ikke,<br />
hvis de ikke er spor overvægtige.<br />
Hvordan finder man de børn, som skal<br />
have særlige tilbud?<br />
– Vi håber at kunne anbefale måder at<br />
spotte dem på samt at give bud på,<br />
hvad der kan gøres for dem. Det er vigtigt<br />
at inddrage hele familien, for det<br />
nytter ikke, hvis der står chips på sofabordet<br />
hver aften. Det handler om helt<br />
banale ting som at få ordentlig morgenmad<br />
og en madpakke, man kan lide.<br />
tekst: marie preisler .2 Der skal gøres en målrettet indsats overfor<br />
familier med risiko for at udvikle livsstilssygdomme, men noget er helt<br />
galt, når piger på seks år fortæller, at de er på slankekur. Det fastslår<br />
Mette Wier, formand for regeringens nyligt nedsatte forebyggelseskommission.<br />
Hun løfter her lidt af sløret for, hvad kommissionen vil anbefale.<br />
Fokus på de mest<br />
udsatte<br />
Har vi ramt de forkerte med de hidtidige<br />
forebyggelsestiltag?<br />
– De store brede kampagner har været<br />
med til at få danskerne til at ændre livsstil.<br />
Vi spiser mindre fedt, alkoholkurven<br />
ser langt om længe ud til at være<br />
knækket, og alle spiser mere frugt og<br />
grønt, også de unge. Det er enormt positivt,<br />
men der er 20-25 procent, som vi<br />
ikke når.<br />
Det er de ressourcestærke, som tager<br />
imod de fleste tilbud, mens dem med<br />
størst behov ikke gør det. Det øger den<br />
sociale ulighed.<br />
Hvordan når vi så den gruppe, der har<br />
hårdest brug for livsstilsændringer?<br />
– Lovgivning som rygeloven har den<br />
fordel, at den rammer alle inden for målgruppen.<br />
Obligatorisk skolemad vil også<br />
komme alle til gode, men det er usikkert,<br />
om vi vil opnå nok i forhold til,<br />
hvor dyrt det vil være.<br />
Kommissionen skal analysere fordele og<br />
ulemper ved lavere moms på frugt og<br />
grønt. Hvordan ser du på det?<br />
– Det er nok et ret upræcist virkemiddel.<br />
Her gælder nogle af de samme problemstillinger<br />
som med skolemad: det<br />
vil være rigtig, rigtig dyrt, og ikke alle<br />
har brug for at betale mindre for frugt<br />
og grønt for at leve sundt. Desuden er<br />
der tegn på uheldige krydseffekter ved<br />
at spise mere frugt og grønt: tilsyneladende<br />
spiser man også mere af det<br />
usunde, og det er ret uheldigt.<br />
Hvad vi du satse på: lovgivning eller<br />
skræddersyede tilbud til risikogrupper?<br />
– Vi skal gå på to ben og samtidig<br />
undgå, at almindelige mennesker får et<br />
mærkeligt forhold til mad og skyldfølelse,<br />
hvis bare de spiser en is. Jeg synes<br />
personligt, det er dybt bekymrende, at<br />
mange unge mænd og kvinder har et<br />
meget problematisk forhold til mad.<br />
En stor del af forebyggelsen skal fremover<br />
ske i kommunerne. Hvad fordrer det<br />
af dem?<br />
– Det er godt, at den borgerrettede<br />
forebyggelse nu er blevet kommunernes<br />
ansvar, for de har kontakten til borgerne.<br />
Men den nye ansvarsfordeling<br />
har vist, at der i den grad er behov for<br />
viden om, hvordan pengene bruges<br />
bedst muligt.<br />
Ser du lyst eller mørkt på fremtiden for<br />
forebyggelsen?<br />
– Der er rigtig gode tendenser. Det<br />
viser, at det hjælper at gøre noget. Det<br />
går ikke så meget ad helvede til, som<br />
man kan få indtryk af. Danskernes levealder<br />
vokser, vi motionerer mere end<br />
svenskerne, og vi drikker mindre alkohol,<br />
selvom vi bliver rigere og rigere.<br />
Det er kun hver fjerde, der ryger mod<br />
hver anden for år tilbage. Og der er altså<br />
under ti børn i hele Danmark, der har<br />
gammelmandssukkersyge. Flere er det<br />
ikke.<br />
Men der er plads til forbedringer. Vi<br />
skal spise endnu mere frugt og grønt,<br />
mere fisk, alkoholkurven kan knækkes<br />
endnu mere, og vi skal røre os mere. Og<br />
så skal vi især gøre noget for de mest<br />
udsatte.
Det når vi ikke i ét hug, men der er<br />
større fokus på forebyggelse end nogensinde,<br />
så jeg ser faktisk meget lyst på<br />
fremtiden.<br />
Mette Wier. Formand for regeringens<br />
nyudpegede forebyggelseskommission<br />
Direktør i Anvendt KommunalForsk-<br />
ning, ph.d i økonomi, professor.<br />
Forebyggelseskommisionen. Ti eks-<br />
perter er udpeget af VK-regeringen<br />
til at komme med anbefalinger, som<br />
skal ligge til grund, når regeringen<br />
næste år lancerer en national handlingsplan<br />
for forebyggelse. Planen<br />
skal indeholde klare mål for, hvordan<br />
danskernes levetid de næste 10 år<br />
kan forlænges med 3 år. Kommissionens<br />
analyser og forslag skal ligge<br />
klar 1. januar 2009.<br />
Fakta om forebyggelse. Usund kost,<br />
rygning, alkohol og for lidt motion er<br />
årsag til ca. 40 procent af alle sygdomme<br />
og tidlige dødsfald. Antallet<br />
af sukkersygepatienter er fordoblet<br />
på 10 år, og mere end 300.000 danskere<br />
lider af hjertekarsygdom.<br />
Usund livsstil er mest udbredt i de<br />
mindre ressourcestærke grupper.<br />
Livsstilsrelaterede sygdomme risikerer<br />
at æde mere og mere af sundhedsvæsnet,<br />
samtidig med at livskvaliteten<br />
forringes for den enkelte.<br />
Men der er stor usikkerhed om, præcist<br />
hvad der skal til for at vende udviklingen.<br />
meninger<br />
kogebog<br />
for<br />
store køkk<br />
læser<br />
undersøg<br />
Læs videre på nettet<br />
På hjemmesiden kan du læse flere<br />
artikler end i bladet.<br />
I tilknytning til dette nummer fin-<br />
der du flere artikler til temaet om<br />
smag og sans, hvor Danmarks ene-<br />
ste professor i sensorik Wender Bredie fortæller om<br />
nye måder at måle smagsoplevelsen på: ved at stu-<br />
dere vores indkøbsadfærd eller betragte, hvordan vi<br />
tømmer vores tallerknen for mad, hvordan ser vi ud,<br />
når vi spiser mv.<br />
Du kan også læse om skoleklassen, der tester juice:<br />
hvor testen blandt andet viser, at det afhænger af<br />
farven, hvor sur juice børnene kan acceptere.<br />
Og så kan du naturligvis også finde <strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> nr. 1.<br />
Vær selv med<br />
På hjemmesiden er du velkommen med<br />
dine holdninger.<br />
Du kan bidrage med din viden om de emner, der behandles<br />
i bladet. Du kan skrive en kommentar til hver<br />
enkelt artikel, komme med dine erfaringer, din kritik<br />
eller din ros.<br />
Du kan også være med til at skrive kogebog<br />
for storkøkkener.<br />
Opskrifterne i magasinet er til 4 eller flere afhængig<br />
af, hvem der har lavet opskriften. Vi kunne på redaktionen<br />
godt tænke os at alle opskrifter blev skaleret<br />
op til at række til f.eks. 400, så de store køkkener<br />
kunne have glæde af dem.<br />
Hjælp os med at prøve dem af i stor størrelse og læg<br />
dem i kogebogen.<br />
På hjemmesiden kører læserundersøgelser<br />
knyttet til artiklerne.<br />
Det er for sjov og for at se, hvad andre mener om, at<br />
vi slår tusindvis af kalve ihjel ved fødslen, i stedet for<br />
at fodre dem op og siden spise dem, om det er ok ikke<br />
længere at kunne købe kalvekød, men alene kød fra<br />
ungdyr, om du vil sætte tænderne i hestekød, om du<br />
brænder for hverdagsmad eller festmad og meget<br />
andet.<br />
www.spisbare.net<br />
7
8<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Hjemme hos Manu Sareen bliver indisk mad kombineret<br />
med dansk mad. Og skulle den danske mad smage af for<br />
lidt, har han altid chili, hvidløg og garam marsala i baghånden<br />
til at sætte kulør på tilværelsen.<br />
med chili i baghånden<br />
tekst: monica c. madsen .2 Kogebogsforfatter kan den køben-<br />
havnske politiker Manu Sareen nu også skrive på sit cv. I sidste<br />
måned udgav han kogebogen ‘Vores indiske køkken – spis indisk<br />
på dansk’ sammen med tv-værten Divya Das.<br />
– Alle opskrifterne stammer fra vores familier – det er indisk<br />
hverdagsmad, som vor mor lavede den. Det indiske køkken har<br />
nemlig en masse hemmelige hverdagsretter, du aldrig ser på de in-<br />
diske restauranter her i Danmark. De er ikke skrevet ned nogen<br />
steder – de er gået fra mund til mund i generationer, og de er langt<br />
mindre komplicerede at lave i et almindeligt dansk køkken end<br />
den indiske festmad, restauranterne serverer.<br />
Det startede med Alt for Damerne<br />
Manu Sareen er født i Punjab i Indien i 1967 og flyttede sammen<br />
med sine forældre til Danmark som fireårig.<br />
– Jeg er vokset op på Islands Brygge på Amager – med både klassisk<br />
indisk mad og traditionelle danske retter som frikadeller og<br />
stuvet hvidkål. For mine forældre valgte at indgå aktivt i det danske<br />
samfund og den danske kultur. Og jeg synes, at kombinationen<br />
af det rustikke danske køkken, hvor du ved, hvad du får, og<br />
det krydrede indiske køkken spiller fint sammen – de giver hinanden<br />
kant og karakter.<br />
Det var imidlertid mor, der stod for maden. Så da Manu Sareen<br />
flyttede hjemmefra som tyveårig, måtte han starte fra bunden.<br />
– Jeg købte simpelthen Alt for Damerne hver uge og kæmpede<br />
mig gennem alle opskrifterne … Det lærte jeg rigtig meget af, smiler<br />
han.<br />
Far giver livet videre via maden<br />
I dag er Manu Sareen 41 år, integrationskonsulent, radikal kommunalpolitiker<br />
og prisbelønnet børnebogsforfatter til romanerne<br />
om indvandrerdrengen Iqbal Farooq fra Nørrebro – der spiller på<br />
dansk humor a la Olsen-banden.<br />
Manu er gift med Anya og far til Cilja på 11, Felix på 8 og Alvin på<br />
3 år. Familien bor i en villa på Amager, og Manu elsker at stå i det<br />
åbne køkken og lave mad, mens ungerne leger i stuen.<br />
p<br />
Som far giver jeg livet videre til mine børn via den<br />
mad, jeg serverer for dem. Derfor er min vigtigste<br />
opgave at give mine børn noget ordentlig mad,<br />
siger Manu Sareen.
morteren<br />
Morteren er omdrejningspunktet<br />
i Manus køkken:<br />
– Bruger du friskstødte<br />
krydderier, kalder du<br />
mange flere smagsnuancer<br />
frem i maden.<br />
champagne og hvedeøl<br />
– Vin siger mig ikke noget, men en god<br />
hvedeøl passer til det meste. Hoegggarten<br />
og Leffe er mine favoritter – og Franciskaner,<br />
Vestmalle og Rochfour nr. 6 …<br />
Champagne har vi også fast på køl, for<br />
der altid er noget at fejre. F.eks. den middag,<br />
der venter!<br />
Jeg elsker at drikke champagne som<br />
aperitif. Den lille snurren, før man sætter<br />
sig til bords, giver appetit – både på livet<br />
og på maden.<br />
yndlingskniven<br />
Den ekstremt skarpe japanske kniv<br />
er fra Årstiderne i Humlebæk, og<br />
det er Manu Sareens yndlingskniv.<br />
– Godt køkkengrej er alfa og<br />
omega, hvis det skal være en fornøjelse<br />
at lave mad, mener han.<br />
som at kysse en engel<br />
– På Sicilien fik jeg den mest vidunderlige<br />
olivenolie, jeg nogensinde har smagt – det<br />
var som at kysse en engel, hver gang vi fik<br />
bruschettabrød lavet på den. Derfor købte<br />
jeg en masse tunge flasker med hjem – og<br />
fik øje på den i min lokale Irma. Den hedder<br />
Il Grezzo og er fra Costa d’Oro. Den er<br />
tyk og smagfuld.<br />
yndlingskrydderiet<br />
Garam Marsala er hjørnestenen i al indisk<br />
madlavning. Garam Marsala betyder di-<br />
rekte oversat varmt krydderi, og er en sødlig,<br />
krydret blanding af indiske hverdagskrydderier<br />
med en fin smagspalet.<br />
Hvert hjem har sin egen opskrift, som går<br />
i arv. På Manus krydderihylde står både en<br />
blanding fra tanten i Indien og hans egen.<br />
– Garam Marsala er god at kombinere<br />
med dansk hverdagsmad. Krydr f.eks.<br />
kødet i lasagnen eller små frikadeller af<br />
oksekød og server dem i pitabrød. Du kan<br />
også bruge krydderiet til fisk: lav en grundsovs<br />
med tomater, løg, hvidløg, frisk chili,<br />
lidt vand og garam marsala. Lad det stå<br />
og hygge sig, før du purerer sovsen med<br />
stavblender. Hæld den til sidst over dampet<br />
torsk eller havkat.<br />
Manus Garam Marsala<br />
Køb aldrig færdigblandet garam marsala<br />
– smagen fordufter lynhurtigt!<br />
Stød i stedet din personlige blanding<br />
med krydderier fra de etniske grønthandlere.<br />
F.eks. fennikelfrø, kanel,<br />
sort og grøn kardemomme, laurbærblade,<br />
koriander og nelliker.<br />
9
10<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
chiliolie<br />
Chili kan Manu ikke undvære: Han<br />
elsker dansk mad, men smagen<br />
mangler tit lidt krudt. Derfor giver<br />
han den karakter med sin hjemmelavede<br />
chiliolie:<br />
Rist chilikorn på panden, til de<br />
dufter godt. Køl dem af. Hæld dem<br />
ned i en kolbe og tilsæt olivenolie<br />
eller smagsneutral olie, til kornene<br />
er dækket. Jo længere chiliolien står<br />
og trækker, desto bedre bliver den!<br />
Steg ris eller kylling i chiliolien,<br />
dryp den over ovnbagte rodfrugter,<br />
før du sætter dem i ovnen, eller<br />
brug den som tilbehør til boller i<br />
karry – eller til kylling krydret med<br />
din egen friskstødte karryblanding.<br />
Chili-råd<br />
– I Indien spiser man raita<br />
– en krydret yoghurtsovs<br />
med agurk og mynte – for<br />
at regulere chilismagen,<br />
hvis den bliver for stærk.<br />
Mælk kan også tage toppen,<br />
hvis chilien svitser<br />
smagsløgene, forklarer<br />
Manu Sareen.<br />
– Vin og chili er et umage<br />
par – drik hvedeøl til i stedet<br />
for, anbefaler han.<br />
p<br />
– Som far giver jeg livet videre til mine børn via den mad, jeg ser-<br />
verer for dem. Derfor er min vigtigste opgave at give mine børn<br />
noget ordentlig mad – ikke at forgifte dem. Jeg har fået nok af discount<br />
mad, for jeg hører jo til den generation, der voksede op med<br />
Netto i 80’erne og 90’erne. I dag vil jeg hellere købe en økologisk<br />
kvalitetsmedister i den bedste kvalitet, selvom den koster fire<br />
gange så meget.<br />
Manus sikre grillhit<br />
Til hverdag står menuen hos familien Sareen mest på dansk mad<br />
med et indisk tvist. Indisk, thai og fransk mad hører weekenden<br />
til – hvis det altså ikke er grillvejr.<br />
– Efter jeg fik en Webergrill, da jeg fyldte 40, har jeg tilbragt alle<br />
de gode sommeraftener i haven – og hele efteråret på slankekur!<br />
griner han.<br />
chai<br />
– Chai er det første, man bliver budt på, når man træder ind i<br />
et indisk hjem. Kog sort stærk the, f.eks. Assam (gerne i pose),<br />
vand, mælk og sukker i en gryde, og tilsæt friskstødt kanel,<br />
nelliker og både lys og mørk kardemomme. Du kan også prøve<br />
dig frem med Vanilje, ingefær, stjerneanis og safran. Vil du<br />
have din chai ekstra fed og cremet, skal du ikke tilsætte vand.<br />
Brug i stedet mere mælk. Lad gerne chaien stå og simre<br />
længe, før du serverer den.<br />
Et sikkert og nemt gæstehit i Manu Sareens hjem er halalslagterens<br />
chilipølser, som er lavet af 99 procent kød.<br />
Hans egen favorit er at grilldampe marineret havtaske under<br />
grillens kuglelåg. Marinaden laver han f.eks. af ahornsirup, groft<br />
sennep, salt, peber og krydderier.<br />
En hurtig indisk grillret til børn laver han ved at pille skindet<br />
af kyllingstykker og lægge dem i en frysepose sammen med 2-3<br />
skefulde tandoripasta, slå knude på og ryste posen godt, så<br />
pastaen fordeler sig jævnt over kødet. Efter nogle timer i køleskabet<br />
er kødet klar til grillen. Og det er ok at spise med fingrene, når<br />
Manu serverer.<br />
– Indisk mad skal spises med fingrene. At spise med kniv og<br />
gaffel er som at elske gennem en tolk! Sådan siger man i Indien,<br />
smiler han. 2.
Nu kan fransk landliv fås på spand<br />
Langt fra alle har været i Provence, men alle ved, hvordan landskabet dufter. Den nye BUKO Provence<br />
17 % er lige så klassisk, som den skal være. En naturlig og lækker friskost med basilikum, persille og<br />
hvidløg. Som altid er BUKO helt fri for tilsætningsstoffer og konserveringsmidler. Anvend den i dip<br />
og saucer, eller smør den på brødet. Bon appétit!<br />
Hearty Provence 10 stk.<br />
Brød, gerne groft<br />
250 g BUKO Provence<br />
3 spsk. dijonsennep med honningsmag<br />
300 g kalkun i tynde skiver<br />
2 røde pebre i strimler<br />
200 g lucernespirer<br />
400 g revne gulerødder<br />
200 g sukkerærter i strimler<br />
4 spsk. olivenolie<br />
50 g økologiske abrikoser i strimler<br />
50 g græskarkerner<br />
Sort peber og fi ngersalt<br />
Flæk brødet. Smør BUKO Provence på den ene side og sennep<br />
på den anden. Læg kalkun, rød peber, spirer, gulerødder og<br />
sukkerærter på. Krydr med salt og peber og lidt olivenolie.<br />
Afslut med abrikoser og græskarkerner.
12<br />
foto: henrik frydkjær<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong>
Hvordan gør vi umoderne mad moderne og afholdt i stedet for udskældt.<br />
Og hvad kræver det af omstillinger i det lille køkken såvel som i det store.<br />
<strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> inviterede cheføkonoma Gitte Nielsen i køkkenet sammen med<br />
madskribent og kogekone Nanna Simonsen. Begge nærer stor forkærlighed<br />
for mormormad, men har helt forskellige vilkår for at udfolde den.<br />
Mens Nanna Simonsen kæmper for at holde viden om de gamle råvarer<br />
og opskrifter i live, kæmper Gitte Nielsen mod storkøkkenets begrænsninger,<br />
når maden skal have et tvist.<br />
smagen af mormor<br />
tekst: morten bruun .2 Kogekonen, cheføkonomaen og to<br />
portioner kalv var ingredienserne, da <strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> inviterede Nanna<br />
Simonsen og Gitte Nielsen til at møde hinanden og tale om umo-<br />
derne mad. Seancen, som foregik i Meyers Madhus, startede med<br />
en smuk begravelse og endte med en opsang.<br />
Mormormad. Alene udtrykket er nok til at fylde en hel gryde med<br />
minder fra barndommens land. Det er sovs og kartofler, det er<br />
suppe, steg og is, det er sodavand fra Valash.<br />
Men det er også en tradition, der er under pres og ganske ukær-<br />
ligt kaldes umoderne mad, som om sidste salgsdato var overskre-<br />
det.<br />
Alligevel blev begrebet gjort meget konkret, da <strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> invite-<br />
rede Gitte Nielsen, leder af Centralkøkkenet i Svendborg, og<br />
Nanna Simonsen, kogekone og madskribent, til at tilberede hver<br />
sin portion kalvekød på gammeldags manér og diskutere, om<br />
umoderne mad kan blive moderne igen.<br />
En smuk begravelse<br />
– Min mormor var meget glad for mad, der smagte af noget. Gam-<br />
meldags kogeretter og den slags. Hun blev 102 år, og umiddelbart<br />
før hun døde for seks år siden, bad hun om, at vi serverede suppe,<br />
oksebryst og peberrodssovs for gæsterne ved begravelsen, fortæl-<br />
ler Gitte Nielsen.<br />
– Nej, hvor smukt. Sådan vil jeg også herfra. Det er rigtig mor-<br />
mormad, sukker Nanna Simonsen – og afslører, at heller ikke hun<br />
ikke har sit kulinariske talent fra fremmede.<br />
Hendes mormor drev nemlig et privat aldersdomhjem med 11 beboere,<br />
som hun bespiste morgen, middag og aften.<br />
– Jeg kan se hende for mig, hvordan hun stod over gryden og<br />
vendte kyllinger med en stegegaffel. Når jeg var på ferie hos<br />
hende, fik jeg tit hjertet og leveren før min rigtige morgenmad.<br />
Sommetider gemte hun også kråsen og halsen til mig. Det elsker<br />
jeg stadig. Det er smagen af gammeldags kyllingesteg og mormor,<br />
smiler Nanna Simonsen.<br />
8.000 portioner om ugen<br />
Hun har – ligesom Gitte Nielsen – bevaret begejstringen for den<br />
danske køkkentradition, men deres kærlighed til den klassiske<br />
kogekunst har vidt forskellige vilkår.<br />
Mens Nanna Simonsen er bekymret for de gamle opskrifters<br />
fremtid, er Gitte Nielsen omgivet af taknemmelige kunder. Til<br />
gengæld kan Nanna Simonsen jonglere med de friskeste råvarer,<br />
mens Gitte Nielsen må leve med storkøkkenets begrænsninger.<br />
I Svendborg har hun hverken penge, plads eller personale til at<br />
skrælle og snitte grøntsager, når hun har ansvaret for, at 1.100<br />
ældre mennesker – hvor knap halvdelen bor i boenheder, mens<br />
resten er hjemmeboende – får leveret deres ugentlige ration af<br />
kølemad. 8.000 daglige måltider bliver det til i centralkøkkenet.<br />
Og det er mad, der skal kunne holde sig i op til 16 dage.<br />
Men uanset om grøntsagerne er frosne eller frisksnittede, kan<br />
man sagtens servere gode måltider for de gamle – og overraske<br />
dem med et pift fra det moderne køkken.<br />
En heldig kartoffel<br />
– Mormormaden går igen, når de ældre bestiller deres mad hos os.<br />
De vil have ribbensteg og gammeldags oksesteg og den slags. Men<br />
vi udfordrer dem også. Vi tilbyder dem for eksempel nakkefilet<br />
med abrikoser og orientalsk sovs. Nogle af dem synes, det er lidt<br />
for mærkeligt, siger Gitte Nielsen og serverer et eksempel på en<br />
sydfynsk overraskelse for Nanna Simonsen:<br />
Kalvesteg – fremstillet nøjagtig som hun vil tilberede den for<br />
sine daglige ‘kunder’ – serveret med forkogte og vakuumpakkede<br />
kartofler fra Flensted, kogte, marinerede gulerødder og smørbraiseret<br />
selleri krydret med dijonsennep og akaciehonning.<br />
– Det er en god måde at bruge selleri på, men hele måltidet er<br />
faktisk lækkert. Jeg savner sådan set kun noget ribsgele eller syltetøj,<br />
fordi hele retten signalerer, at det hører til. Det er næsten<br />
symbolet på den her slags gammeldags mad, roser Nanna Simonsen,<br />
som dog er allermest overrasket over kartoflen:<br />
– Den er meget bedre end frygtet…<br />
p<br />
13
14<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Sovsen fra Svendborg<br />
– Jamen kartoflerne skal da også bare være i orden, siger Gitte<br />
Nielsen – og tager imod et enkelt staldtip fra Nanna Simonsen.<br />
Madskribenten mener, at sovsen savner et syrligt touch – og<br />
forsyner den derfor med et par dråber økologisk citronsaft.<br />
– Men ellers skal jeg love for, at den smager kraftigt, fremhæver<br />
hun.<br />
– Jamen vi er også meget berømte for vores sovse i Svendborg.<br />
I vores køkken er bouillonterninger stort set bandlyste – i stedet<br />
koger vi hver uge oksekraftben til fond og bruner griseben, som<br />
bagefter koges med urter til flæskestegssovsen. Så når vi har<br />
gæster fra andre kommuner, beder de tit om opskriften, røber<br />
Gitte Nielsen.<br />
Kogekonens opsang<br />
I mellemtiden er Nanna Simonsen blevet færdig med sin kalvefrikassé,<br />
der – bortset fra en kikset, ‘ny’ kartoffel fra Mallorca –<br />
nærmest svømmer over i friske grøntsager.<br />
– Der er virkelig bid i grøntsagerne. Sansemæssigt er det skønt,<br />
flot og lækkert, erklærer Gitte Nielsen, før Nanna Simonsen serverer<br />
desserten: en hyldesttale til mormor-æraens madtraditioner,<br />
der er anrettet som en opsang.<br />
– I disse år oplever vi en generation, der ikke vil spise skind og<br />
ben og aldrig har prøvet kogt mad. De nøjes med at vende et<br />
stykke kyllingebryst på panden og spiser noget salat til. Det må<br />
ikke tage mere end 20 minutter. Kogestykkerne er ved at gå tabt,<br />
dansk hovedsalat er nærmest totalt umoderne, og selleri betragter<br />
de som volapyk.<br />
– Jeg håber virkelig, at nogle af de gamle retter overlever, men<br />
det kræver, at vi vedligeholder dem. Det handler om opdragelse,<br />
hjemkundskab i skolen og påvirkning fra for eksempel kokke,<br />
siger hun.<br />
I første omgang kan man starte med økonomaens kalvesteg og<br />
kogekonens frikassé. Mad, som også mormor ville have elsket. 2.<br />
Læs mere<br />
Om kalv, side 36-47 og sommergrøntsager, side 56<br />
Opskrifter på mormormad finder du i mange gamle kogebøger.<br />
Bedst kendt er nok Frøken Jensens, der udkom første gang i 1901<br />
og den sidst moderniserede udgave i 2002<br />
Mormormad med et tvist finder du blandt andet i<br />
Smag på Danmark. Nanna Simonsen. Gyldendal, 2007<br />
Umoderne Mad, Camilla Plum. Politiken, 2004.<br />
– Min mormor var meget glad for mad der<br />
smagte af noget. Gammeldags kogeretter og<br />
den slags. Hun blev 102 år og umiddelbart før<br />
hun døde bad hun om, at vi serverede suppe,<br />
oksebryst og peberrodssovs for gæsterne ved<br />
begravelsen, fortæller Gitte Nielsen.<br />
Maden skal også se godt ud<br />
Gitte Nielsen har i den grad sin afdøde mormor i baghovedet,<br />
når hun går på arbejde i Centralkøkkenet i Svendborg.<br />
I de sidste år af sit lange liv fik mormoren nemlig mad fra et<br />
storkøkken, og det brød hun sig bestemt ikke om. Og det var –<br />
ifølge Gitte Nielsen – heller ikke spændende kost.<br />
Det minder jeg mig selv om, når jeg sammensætter menuerne<br />
til vores brugere. Det skal være spændende og smage af noget,<br />
siger Gitte Nielsen, som i sine tre år som chef har skabt en tæt<br />
kontakt til de ældre, der får mad fra Centralkøkkenet.<br />
Ud over at de selv sammensætter deres ugemenu ud fra et farvestrålende<br />
menukort, der justeres tre gange årligt og rummer<br />
44 hoved- og 25 biretter, besøger Gitte Nielsen dem jævnligt i<br />
både boenheder og private hjem. Hun lytter til deres ønsker og<br />
tilskynder ikke mindst de hjemmeboende – og personalet i hjemmeplejen<br />
– til at servere maden ordentligt.<br />
– De trerums-bakker, vi afleverer maden i, er jo ikke særligt<br />
festlige. De kan gå i mikroovnen, men bagefter skal maden over<br />
på en tallerken. Det er en del af det gode måltid, siger Gitte Nielsen.
Friske frem for alt<br />
Nanna Simonsen går sin mormor i bedene, når hun fremhæver<br />
Nanna Simonsen afslører, at hun heller ikke har sit kulinariske talent<br />
fra fremmede. Hendes mormor drev et alderdomshjem, hvor hun<br />
bespiste 11 voksne morgen, middag og aften.<br />
– Jeg kan se hende for mig, stå over gryden og vende kyllinger med<br />
en stegegaffel. Jeg fik tit hjertet og leveren. Det elsker jeg stadig. Det<br />
er smagen af gammeldags kyllingesteg og mormor.<br />
nødvendigheden af friske grøntsager og hjemmegjorte madvarer.<br />
– Hun dyrkede sin egen urtehave ved alderdomshjemmet i Sorø.<br />
Og i kælderen var der asier til flere års forbrug. Alt kunne lade sig<br />
gøre hos mormor, siger Nanna Simonsen, som i dag er næsten ubestikkelig<br />
i sin kamp for friske grøntsager.<br />
– Dybfrosne ærter og bønner kan være i orden, men ellers skal<br />
alle andre grøntsager være i friske. Og så skal de helst være herfra.<br />
Det danske klima giver os så mange ting, der kan blive til rigtig<br />
god mad, fremhæver hun i køkkensnakken med Gitte Nielsen,<br />
som kigger småmisundeligt efter kogekonens friske asparges.<br />
– Dem ville jeg gerne kunne bruge, når jeg serverer mad for de<br />
gamle. Men asparges dør i storproduktion, så det duer ikke. De<br />
er dyre, desuden gælder vores menukatalog fra juni til og med<br />
september, og da der ikke er asparges at få i alle måneder, så går<br />
det ikke, tilføjer Gitte Nielsen.<br />
Nanna på Gittes menukort<br />
Nanna Simonsen og Gitte Nielsen havde aldrig mødt hinanden,<br />
før <strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> bragte dem sammen. Det varede dog ikke<br />
længe, før snakken gik – og Gitte Nielsen afleverede en lille<br />
overraskelse.<br />
Det menukort, som de ældre i Svendborg kan plukke måltider<br />
fra i disse sommermåneder, smager nemlig lidt af Nanna<br />
Simonsen, som i det første nummer af <strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> præsenterede<br />
en opskrift på stegt rabarberkylling.<br />
– Jeg fik bladet, lige før menukortet gik i trykken. Retten så<br />
virkelig lækker ud, så vi skyndte os at lave en portion, som vi<br />
prøvespiste i køkkenet. Og nu skal de gamle også have mulighed<br />
for at smage den.<br />
– Nej, er det rigtigt. Det er jeg da glad for at høre. Kan den<br />
uden videre laves i stor skala, spurgte Nanna Simonsen.<br />
– Nej, den skal selvfølgelig justeres en smule. Den skal<br />
blandt andet have lidt mere sukker, men det skal vi nu til at<br />
eksperimentere lidt med, svarede cheføkonomaen.<br />
foto: henrik frydkjær<br />
15
16<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Der mangler et syrligt touch, mener Nanna Simonsen og<br />
foreslår et par dråber citron til Gitte Nielsens sovs.<br />
Kalvesteg med skysovs, marinerede gulerødder,<br />
sennepsbraiserede selleri og kartofler<br />
400 personer<br />
Kalvesteg<br />
60 kg ungdyr kalveklump<br />
Marinerede gulerødder<br />
33,33 kg gulerødder i store tern<br />
2 l vindruekerneolie<br />
1 l hvid balsamico<br />
1 kg ahornsirup,<br />
66,66 g salt<br />
16,66 g peber<br />
Sennepsbraiserede selleri<br />
40 kg selleri i store tern<br />
1,2 kg smør<br />
1,2 kg ahornsirup<br />
320 g dijonsennep<br />
0,4 l frisk citronsaft<br />
1 kg persille (frost)<br />
Salt og peber<br />
Skysovs<br />
51,11 l sky<br />
0,02 kg peber<br />
2,22 l piskefløde<br />
8,88 l jævning<br />
2 Kalveklumpen steges i ovnen sous vide<br />
15 timer ved 75 grader.<br />
2 Gulerødderne dampes i ovnen i 12 mi-<br />
nutter (2,5 kg i hver rist). Kernetemperaturen<br />
skal være 75 grader.<br />
2 Marinaden koges sammen, smages til<br />
med sirup, salt og peber og hældes over<br />
gulerødderne. De trækker til næste dag.<br />
2 Smelt smørret i en gryde tilsæt ahornsirup,<br />
sennep og citronsaft. Lad det koge<br />
jævnt et øjeblik.<br />
2 Tilsæt persille. Smag til med salt og<br />
peber<br />
2 Kom sellerierne i et ovnfast fad og<br />
hæld marinaden over de rå selleri.<br />
2 Bag dem i ovnen 10 minutter ved 170<br />
grader (combi 90/10) og 5 minutter ved<br />
170 grader (stege).<br />
2 Husk at vende grøntsagerne under<br />
bagningen. Kernetemperaturen skal være<br />
75 grader.<br />
2 Skyen fra kalvestegen koges igennem.<br />
Tilsæt meget lidt frisk citronsaft.<br />
2 Sovsen jævnes og koger igennem i<br />
20 minutter. Tilsæt fløde og smag til<br />
med salt og peber.<br />
2 Evt. kulør
Der er hverken plads eller personale i centralkøkkenet til at<br />
skrælle og snitte grøntsager til 1.100 ældre om dagen. Men<br />
uanset om grøntsagerne er friske eller frosne kan man sagtens<br />
servere gode måltider og overraske med et pift fra det<br />
moderne køkken.<br />
gitte nielsen<br />
Gammeldags kalvefrikassé på moderne vis<br />
4-6 personer<br />
– Der er masser af grønsager, som stadig<br />
har bid, og de serveres med en smule citron<br />
og et generøst drys af hakkede friske<br />
krydderurter.<br />
Retten kan ikke genopvarmes fordi den er<br />
lieret med æg. Men hvis æggeblommerne<br />
udelades, kan retten gemmes og genopvarmes.<br />
Tilgengæld bør fløde 13 skiftes ud<br />
med piskefløde.<br />
Kogeurter<br />
en gulerod, en porretop, et stykke knoldeller<br />
bladselleri, to fed hvidløg<br />
Krydderipakke<br />
1 kvist timian, 1 nellike, 10 peberkorn,<br />
1 laurbærblad<br />
Kalvekød<br />
Ca. 1 kg kalvekød i store tern (6 x 6 cm),<br />
f.eks. tykkam, bryst eller bov<br />
ca. 2 tsk. salt<br />
2 dl hvidvin (kan udelades)<br />
Grønsager til frikassen<br />
8-900 g i alt og mindst fire forskellige<br />
slags: gulerødder, nye løg eller skalotteløg,<br />
grønne eller hvide asparges, grønne<br />
bønner eller voksbønner, blomkål, spidskål<br />
eller sommerkål, nye selleri, nye persillerødder,<br />
friskbælgede eller dybfrosne<br />
ærter<br />
50 g smør<br />
65 g mel<br />
1 knivspids karry<br />
3 pasteuriserede æggeblommer<br />
1 dl fløde 13%<br />
en smule saft og fintreven skal af en økocitron<br />
drys af hakket persille eller kørvel<br />
2 Gør kogeurterne i stand.<br />
2 Pak krydderierne i et kaffefilter og<br />
bind det til.<br />
2 Læg kødet i en gryde, hæld koldt vand<br />
på til det dækker og bring i kog. Tag<br />
straks kødet op, skyl det og smid kogevandet<br />
ud. Rens gryden, og læg kødet tilbage<br />
i gryden. Hæld koldt vand på kødet,<br />
til det dækker, læg kogeurterne ved, tilsæt<br />
lidt salt og bring i kog. Skum omhyggeligt.<br />
Læg krydderipakken i gryden, og<br />
hæld vinen ved. Lad det simre på laveste<br />
blus i ca. 1 time, eller til kødet er mørt.<br />
2 Gør grønsagerne til frikasseen i stand<br />
imens, og skær dem i mundrette stykker.<br />
2 Tag kødet op, læg det på et fad og dæk<br />
det til.<br />
2 Si suppen, og hæld den tilbage i gryden.<br />
Bag smør og mel sammen til en<br />
smørbolle i en kasserolle. Lad den bage<br />
igennem under omrøring i mindst 2-3<br />
min., uden at den blive brun. Kom den i<br />
suppen under piskning. Lad saucen koge<br />
blidt i 15-20 min, så den koger igennem og<br />
samtidig reducerer en smule. Rør i den<br />
jævnligt.<br />
2 Kom grønsagerne (undtagen ærter) og<br />
kødet i saucen, og lad det småkoge i 3-4<br />
min. Tilsæt karry, og lad det simre et<br />
halvt minuts tid, og tilsæt evt. ærterne.<br />
2 Rør æggeblommerne med fløden. Rør<br />
lidt af den varme sauce i æggeblandingen,<br />
og hæld så det hele i frikassen under<br />
omrøring.<br />
2 Smag til med salt, peber, lidt citronsaft<br />
og skal. Lad frikasseen blive gennemvarm,<br />
men ikke kogende.<br />
2 Server med drys af hakket persille eller<br />
kørvel og nye kartofler til.<br />
foto: henrik frydkjær<br />
17
18<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Friske råvarer en by i Rusland<br />
Vi kender dem fra tv-skærmen, radioen eller avisernes spalter,<br />
når de serverer nyheder, reportager og analyser fra alverdens<br />
brændpunkter. I <strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> serverer de opskrifter på<br />
deres livretter.<br />
tekst: morten bruun .2 På visitkortet står der USA-korrespon-<br />
dent. På menu-kortet står der mad fra hele verden. I hvert fald<br />
når man som journalisten Susanne Utzon bor i New York, hvor<br />
restauranter fra samtlige kontinenter ligger tættere end sild i<br />
en tønde.<br />
Mange af dem er tilmed både gode og billige, men det er ikke<br />
altid nok. I hvert fald ikke for TV2’s udsendte, der er opdraget til<br />
at lave sin mad selv og kun spiser ude eller får leveret mad til<br />
døren, hvis hun kommer sent hjem. Imidlertid kan det være lidt<br />
af et kunststykke at præstere stor kogekunst i USA, hvor friske<br />
råvarer er en by i Rusland.<br />
– Du kan få alt herovre. Altså bortset fra ordentlige råvarer. I<br />
for eksempel Chicago er der områder, hvor man slet ikke kan få<br />
friske grøntsager i butikkerne, men kun konserves og frostva-<br />
rer. Og da jeg på et tidspunkt var i Tennessee med tv-holdet,<br />
Crab cakes<br />
4 personer<br />
Nykogte krabber – eller en dåse krabbe-<br />
kød<br />
2-3 forårsløg<br />
2 spsk hakket purløg, persille eller anden<br />
krydderurt<br />
½ tsk kapers<br />
1 cornichon<br />
1 tsk dijonsennep<br />
salt, peber, citron eller lime<br />
1 æg<br />
1 skive hvidt brød<br />
ville jeg købe et stykke frugt på et truck-stop – men det var to-<br />
talt umuligt, og ekspedienten kiggede på forundret på mig. Til<br />
gengæld var der masser af chips, kager og frosne færdigretter,<br />
sukker Utzon.<br />
2 Kødet fra friske, nykogte krabber eller<br />
en dåse krabbekød (dræn krabbekødet<br />
godt og sørg for, at der ikke er brusk i)<br />
blandes med forårsløgene, der er hakket<br />
fint og stegt let i olie. Bland krydderurterne<br />
i sammen med kapers, en fintsnittet<br />
cornichon dijonsennep, salt og peber<br />
og et par dryp fra citron eller lime.<br />
2 Saml det hele med en skive frisk hvidt<br />
brød uden skorpe, der er smuldret på<br />
køkkenmaskine eller skåret meget fint i<br />
hånden og så meget af det piskede æg<br />
som nødvendigt. Kom henholdsvis lidt<br />
mere brød eller lidt mere æg i, indtil konsistensen<br />
er, som når man laver frikadeller.<br />
De skal være meget faste i det, ellers<br />
Helt så galt står det heldigvis ikke til i New York. Her har hun<br />
fundet sit eget lille himmerige i bydelen Brooklyn, hvor hun<br />
hver lørdag opsøger Farmers Market og provianterer til hele<br />
ugen. Det er lokale bønder, der kommer ind til byen med mælk,<br />
piskefløde og smør. Og selvfølgelig sæsonens grøntsager. Og<br />
det er den økologiske bager med velsmagende brød. Sidst i april<br />
vendte fiskehandleren såmænd også tilbage og sørgede for en<br />
makrel til korrespondentens søndagsmiddag.<br />
– Jeg har virkelig opdaget, hvor meget vi går op i at lave ordentlig<br />
mad i Danmark. Sammenlignet med amerikanerne er vi<br />
meget privilegerede på det punkt. Herovre tror de, at de selv<br />
har stået for deres mad, når de laver en skål salat til deres færdigret.<br />
Det er sørgeligt, siger Susanne Utzon – og tilføjer, at hun<br />
ikke har ‘spor imod fastfood’.<br />
– Det er i orden at gå på Burger King, hvis man er sulten. Men<br />
der er bare alt for mange, der får langt hovedparten af deres<br />
måltider i en af fastfood-kæderne. Nogle steder har de en ten-<br />
går de i stykker, når man steger dem.<br />
2 Form dem som små krebinetter – ikke<br />
for tykke – og vend dem i rasp. Gem dem<br />
mellem noget bagepapir i køleskabet,<br />
indtil de skal steges. De kan sagtens<br />
ligge et par timer og samle sig.<br />
2 Steg dem i olie ved høj varme – jeg bruger<br />
olivenolie. Vend dem, så snart de er<br />
lysebrune og skru øjeblikkeligt ned. Vend<br />
dem igen, når de er blevet brune på den<br />
anden side og steg dem færdige – cirka<br />
seks-syv minutter på hver side.<br />
2 Server – med frisk, blandet grøn salat<br />
med olie-eddike dressing – eller bare en<br />
skefuld tartarsovs.
Susanne Utzon arbejder på TV2 Nyheder, bor i New York og har<br />
USA som sin legeplads.<br />
Tro mod sin natur anbefaler hun ‘frisk, nykogt krabbe’ i den<br />
opskrift, hun leverer til <strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong>. Tro mod den amerikanske<br />
natur nævner hun dog også dåsekrabben som en mulighed …<br />
dens til, at alt skal frituresteges. Selv østers. Det har jeg prøvet<br />
nede sydpå. De var pakket ind i dej og blev serveret med chilisauce…<br />
Kulinarisk kan USA dog også være en oplevelse. Kyststaten<br />
Maine har ‘guddommelige fisk og skaldyr’, og burgeren – symbolet<br />
på det amerikanske køkken– kan være en delikatesse, hvis kødet<br />
er fedtfattigt, pommes fritten hjemmelavet og coleslaw’en ikke<br />
fabriksfremstillet.<br />
– Burgeren er en genial opfindelse, når den er tilberedt rigtigt,<br />
fastslår Utzon. 2.<br />
foto: arkiv<br />
foto: henrik frydkjær<br />
Offentlig mad på verdensudstilling<br />
Denne gang er det ikke mejeriernes ’Karoline’, der skal på<br />
verdensudstillingen og repræsentere Danmark og dansk<br />
madkultur, men derimod offentlig mad, serveret af Kost<br />
& Ernæringsforbundets medlemmer.<br />
Mens verdensudstillingen står på i juni, juli og august i<br />
Zaragoza i Spanien vil forbundets medlemmer servere ’den<br />
gode hverdagsmad’ for dem, der gæster cafeen i den danske<br />
pavillon. Ideen er at servere mad, der er lavet af årstidens<br />
råvarer. Og menuen skifter derfor en gang om måneden i de<br />
måneder udstillingen har åbent. Kartoflen går dog igen i<br />
menuerne og som indbegrebet af dansk smørrebrød: en<br />
kartoffelmad med majonæse og ristede løg, purløg eller<br />
karse.<br />
Menuerne i cafeen er tilpasset fire forskellige målgrupper –<br />
der samtidig repræsenterer målgrupperne for offentlig mad<br />
i Danmark: børn i daginstitutioner, voksne i arbejdspladsens<br />
kantine, syge på sygehusene og ældre, der får mad fra kommunen.<br />
Mens pensionisten får den klassiske menu, f.eks. frikadeller<br />
med nye kartofler og stuvet spisdskål og et rundhåndet<br />
drys af krydderurter, vil børnene få kartoflerne med fiskefilet<br />
og remulade og salat til at spise med fingrene.<br />
Endelig præges måltiderne af tanken om, at den der skal<br />
spise, selv skal have indflydelse på menuen og på anretningen.<br />
Maden anrettes derfor sammen med gæsten, der selv<br />
kan vælge tilbehør og anrette maden på tallerknen, hvis det<br />
ønskes.<br />
Den danske madkultur bliver en del af udstillingen i pavillonen,<br />
hvor forskellige designere viser danske designløsninger.<br />
Mens det bærende element i udstillingen er præsentationen<br />
af grønne teknologier og bæredygtige løsninger på<br />
globale energi- og klimaproblemer.<br />
Udstillingen åbner 14. juni og fortsætter til midt i september.<br />
19
20<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Smag er resultatet af vores egen, helt personlige oplevelse af måltidet:<br />
svarer det til forventningerne, ser det godt ud, dufter det godt,<br />
og hvordan føles det i munden? Er smagen intens eller behersket?<br />
Gode smagskombinationer kan også læres, så man f.eks. undgår at<br />
en forkert vin eller forkert tilbehør spolerer hele middagen. Tør vin<br />
til sød mad vil f.eks. give en oplevelse af syre, siger Peter Klosse.<br />
den gode smag er<br />
ingen tilfældighed<br />
tekst: tina juul rasmussen .2 Smag er en forunderlig størrelse.<br />
Den kan sættes på videnskabelig formel og samtidig påvirkes den<br />
af meget mere end det, øjet ser og smagsløgene opfanger. Det<br />
mener hollandske Peter Klosse, ophavsmand til den sensoriske<br />
‘flavour styles’-teori.<br />
Uhmmmm…..!<br />
Hvis du spontant sætter denne lyd på oplevelsen af maden og<br />
vinen på bordet, er det næppe bare fordi, kokken har haft en heldig<br />
hånd. Snarere fordi han har gjort sig umage med sammensætningen,<br />
så madens smag ikke overdøver vinen og omvendt. Fordi<br />
retten er præsenteret appetitligt, teksturen i maden er varieret,<br />
der er god balance mellem sødt, surt, salt, bittert og umami. Fordi<br />
duften matcher indholdet på tallerkenen, og fordi smagsfylden<br />
næsten er til at tage og føle på.<br />
I hvert fald er det de succeskriterier, hollandske Peter Klosse har<br />
opstillet, hvis man vil i hus med et sensorisk vellykket måltid.<br />
– Så hvis du siger ‘uhhmm’ til kombinationen af mad og vin på<br />
bordet, er det altså ikke bare et tilfælde, fastslår han.<br />
Peter Klosse har udviklet de seks succesfaktorer efter at have<br />
analyseret det, han kalder ‘signature dishes’ – de klassikere på<br />
menukortet, som gæsterne på et udvalg af Hollands bedste restauranter<br />
vender tilbage til gang på gang på gang, og som altid<br />
bliver tilberedt på samme måde.<br />
– Vi analyserede, hvilke værdier og fællesnævnere, der var i disse<br />
retter, og udnævnte seks kulinariske succesfaktorer, forklarer<br />
Klosse.<br />
Omgivelserne påvirker smagen<br />
Peter Klosse er uddannet kok og kommer fra en lang familietradition<br />
med restaurant i Michelin-klassen. I dag driver han et hotel i<br />
Holland, underviser, skriver bøger og har stiftet det hollandske<br />
Gastronomiakademi.<br />
Han blev kendt uden for hjemlandet, da han i 2004 i en ph.d.<br />
afhandling fremsatte sin teori om ‘flavour styles’, som siden har p<br />
Smag i tre dimensioner<br />
Peter Klosse, 52 år, fra<br />
Holland. Kok, ejer af Hotel<br />
Gastronomique de Echoput<br />
og grundlægger af Hollands<br />
Gastronomiakademi.<br />
Desuden forfatter, underviser<br />
og rådgiver inden for<br />
gastronomi. Ophavsmand<br />
til teorien om ‘flavor styles’,<br />
som han forsvarede i sin<br />
Ph.d.afhandling ‘The Concept<br />
of Flavor Styles to<br />
classify Flavors’ i 2004.<br />
p<br />
Klosse samlede smagens forskellige dimensioner i denne flavour<br />
styles cube. ’Mundfølelsen’ danner basis og balancerer<br />
mellem smage, der virker sammentrækkende og smage, der<br />
danner belægning i munden. Smagen kan være mere eller<br />
mindre intens, og hvis man føjer ’smagsintensiteten’ til som<br />
en tredje dimension resulterer det i Klosses otte forskellige<br />
smagsvarianter: ris eller dampet fisk vil f.eks. hverken efterlade<br />
en sammentrækning eller en belægning. Smagen er heller<br />
ikke specielt intens. Den lave score på alle tre dimensioner<br />
giver derfor ris eller dampet fisk klassifikationen ’neutral’<br />
i Klosses kasse.
Smagsintensitet<br />
Peter Klosse var inviteret til Danmark af Smagsdommerne Claus Brandt og Carsten Lunding. Ved et arrangement<br />
i Københavs Madhus gennemgik Klosse sine teorier og tanker bag flavour styles-konceptet, som han har skrevet en<br />
ph.d-afhandling om og siden udgivet som bog. En skønsom blanding af videnskab og masser af erfaringer med mad.<br />
5 6<br />
Sammentrækker<br />
8 7<br />
4 3<br />
1 2<br />
Danner<br />
belægning<br />
Eksempler på de otte smagsvarianter:<br />
1 neutral: ris, hvidt brød, squash, kogt æg, dampet fisk<br />
2 rund: spaghetti, banan, melon, avokado, smør og olie<br />
3 lav balance: vinagrette, cremet tomatsovs<br />
4 frisk: æble, appelsin, citron, tomat, grøn salat,<br />
frisk gedeost, vineddike<br />
5 robust: kiks, toast, chips, nødder, grillet kød<br />
6 rig: vanilje, karamel, flødeskum, jomfruolivenolie,<br />
jordnøddesmør<br />
7 høj balance: stegt kød, svampe, umami<br />
8 krads: pebermynte, rå løg, sennep, peberrod, chili, ingefær<br />
Bemærk: smagen af en råvare er ikke altid ‘ren’, men kan be-<br />
væge sig over flere af smagsvarianterne.<br />
kilde: the concept of flavour styles<br />
21<br />
foto: henrik frydkjær
22<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Læs mere om ‘sans for smag’ på www.spisbare.net<br />
En grimasse, der kan passe<br />
– vores adfærd, når vi spiser.<br />
Sensorik i børnehøjde<br />
– børn tester juice i forskellige farver.<br />
p vakt genklang ikke kun i den hollandske kokkeverden, men også i<br />
Danmark.<br />
Klosses teori beskæftiger sig med, hvordan en smagsoplevelse<br />
kan klassificeres. Hans grundtanke er, at smagsoplevelsen på én<br />
gang er både objektiv og subjektiv og altid påvirket af både interne<br />
faktorer, som blandt andet kvaliteten af det fysiske produkt,<br />
og eksterne faktorer som f.eks. omgivelserne, stemningen<br />
og beskrivelsen. Det, som gør, at vinen i Grækenland på en solbeskinnet<br />
taverna ved det azurblå hav altid smager vidunderlig,<br />
mens den hjemme i stuen en småkølig og regnfuld efterårsdag<br />
opleves som noget surt sprøjt.<br />
Intensitet og fornemmelse<br />
Teorien om ‘flavour styles’ – som vel kan oversættes ved smagsvarianter<br />
– opstod, da Klosse tilbage i 1980’erne gennemførte et<br />
større akademisk studie af vin og smag. Ambitionen var at udviklet<br />
et universelt koncept med fælles begreber for at kunne beskrive<br />
smagsforskellene i vin. Det blev til otte forskellige smagstyper,<br />
som Klosse under én hat kalder smagsintensiteten (‘flavour<br />
richness’). Men med til smagsoplevelsen hører også den fornemmelse,<br />
maden giver i munden, konstaterede Klosse: enten efterlader<br />
maden en slags fedtet belægning i munden og gør spyttet<br />
tykt, som f.eks. fløde eller opløst sukker gør, det kaldes coating.<br />
Eller også giver maden en prikkende eller rensende fornemmelse i<br />
munden, som typisk det syrlige og det salte gør eller måske en tør<br />
fornemmelse, som kiks. Det kaldes for, contracting, en sammentrækkende<br />
fornemmelse.<br />
Det viste sig, at de otte smagstyper, smagsintensiteten og de to<br />
typer af mundfornemmelse ikke kun kunne bruges til at klassificere<br />
smagsoplevelser med vin, men også mad. Og så var flavour<br />
styles-tanken født.<br />
Smag i tre dimensioner<br />
Det fik Klosse til i sin ph.d at samle smagens dimensioner i en<br />
kube (side 23), som kan bruges til at klassificere en smagsoplevelse.<br />
Og til at kombinere mad og vin på en succesfuld måde.<br />
– Når vi taler om en god smagsoplevelse – kombinationen af mad<br />
og vin – handler det om at skabe harmoni mellem mundfølelsen<br />
og smagsintensiteten, og om at vinen skal have samme profil som<br />
maden. En tør vin til sød mad vil f.eks. give en oplevelse af syre.<br />
Derfor skal man servere sød vin til sød mad, frisk til frisk osv.<br />
– Og den gode kombination bliver altid værdsat, fastslår Klosse.<br />
2.<br />
Det var en blanding af madentusiaster, madhåndværkere, forskere<br />
og formidlere, som fandt vej til Klosses uddannelsesmiddag<br />
med tre forretter, hovedret, desserter og tilhørende vine.<br />
Kunsten at smage blev gennemført med stor koncentration.<br />
For hvilken vin passede nu bedst til de søde tomater, den røgede<br />
grillsmag, den cremede trøffelsovs eller de syrlige cornichoner.
Kunsten at spise i takt<br />
tekst: tina juul rasmussen .2 Med Peter Klosse for bordenden<br />
inviterede Smagsdommerne Claus Brandt og Carsten Lunding til<br />
en tre retters ‘uddannelsesmiddag’, hvor smagsløg og mundvand<br />
blev sat på prøve.<br />
Salen summer af forventning til aftenens mad, vin og oplevelser.<br />
Bordene i Københavns Madhus er besat med madentusiaster,<br />
madhåndværkere, forskere og formidlere. Og en times indledende<br />
og underholdende gennemgang af ‘flavour styles’ teorien af selveste<br />
ophavsmanden, den hollandske kok og gastronomiekspert<br />
Peter Klosse har ikke mindsket appetitten og forventningens<br />
glæde til aftenens ‘uddannelsesmiddag’.<br />
Smagsdommerne har fundet stor inspiration i Klosses tanker<br />
Hellefisk, a la nage, pocheret med sprøde urter var første led i<br />
perlerækken af retter i Klosses ‘uddannelsesmiddag’ i Købehavns<br />
Madhus. I glassene var tre hvidvine, alle tre Chardonnay,<br />
som med hver sin profil gjorde oplevelsen af den lidt neutrale<br />
hellefisk meget forskellig.<br />
og teorier og har derfor inviteret manden til byen. Med håndfaste<br />
eksempler vil de bevise, hvordan oplevelsen af smag forandrer sig,<br />
alt efter tilberedning og tilbehør.<br />
Tilbehøret driller<br />
Foran hver kuvert er tre vinglas placeret med et et-, to- og tretal<br />
under foden for at undgå, at kendskab og præference for vinene<br />
skal påvirke smagsløgene.<br />
Forretten med hellefisk kommer ind i tre forskellige versioner.<br />
Øvelsen går ud på skiftevis at smage på maden og de tre hvidvine<br />
og i fællesskab diskutere, hvilken vin der passer bedst til den enkelte<br />
ret – og ikke mindst afklare hvorfor.<br />
Snakken går livligt ved bordene. Her smages, drikkes, smages p<br />
foto: henrik frydkjær<br />
23
24<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
p igen – og diskuteres: Er det vin 1, 2 eller 3, som smager bedst til<br />
den lidt smagsfattige og geleagtige hellefisk i en form for smør-<br />
sovs?<br />
Klosse vil også vide det. Og det viser sig, at der er generel enig-<br />
hed om at vin 2 passer bedst. Klosse nikker.<br />
– Der er fordi, der ikke er megen ‘flavour’ over den først forret.<br />
Den er mere på ‘coating’ siden. Og her passer vin 2 bedst, fordi<br />
den har smag af egetræ, harpiks og er fed, rund, easygoing og<br />
coating-agtig.<br />
– Men prøv nu at spise en cornichon til, den har syresmag, og I<br />
vil opleve, at hele smagsbilledet ændrer sig. Det gør fisken mere<br />
fisket, og smagen af vinen ændrer sig også markant, belærer<br />
Klosse.<br />
Vinen forbedrer maden<br />
Samme øvelse sker med forret nr. to og tre. Kokken Søren Sparkov,<br />
som til daglig driver Karlebo Kro, skiller sig ud fra resten af<br />
selskabet ved som den eneste at foretrække den syrlige vin 1 til<br />
forret nr. 2. Til stor fornøjelse for Klosse:<br />
– Det viser bare, at de fleste synes det samme, men at der altid<br />
er en, som ikke er enig, heldigvis! Jeg tror også, at der sker det, at<br />
nogle godt kan lide den syrlige smag i vinen, men ikke maden til,<br />
og så prøver de at bruge vinen til at gøre maden bedre.<br />
Tredje forret med hellefisk adskiller sig fra de to første ved at<br />
være grillet og ledsaget af østershatte og en fed trøffelsauce.<br />
– Det interessante er, at vi er rykket op i ‘smagsintensitet’. Det<br />
betyder, at smagen af hellefisk forsvinder lidt, men også at vin<br />
Hvad gør måltidet til en succes:<br />
1 at navnet på retten og præsentationen stemmer overens<br />
med forventningerne<br />
2 en appetitvækkende duft<br />
3 god balance i smag – hverken for salt, sød, sur, bitter eller<br />
brændt smag<br />
4 tilstedeværelse af umami<br />
5 kombination af bløde og hårdere konsistenser<br />
6 høj smagsintensitet<br />
klosse: culinary success factors<br />
nr. 3, som er meget kraftig og helt dominerede forret nr. 2, ikke<br />
kan få lov at dominere her. Det viser dynamikken mellem mad og<br />
vin – derfor skal man altid smage på mad og vin sammen, så man<br />
kan tune op og ned i smagen.<br />
Det stiller i øvrigt krav til serveringspersonalet, for som gæst<br />
kan du ikke selv vælge vinen, når du ikke kender madens smag.<br />
Derfor uddanner vi tjenere og kokke sammen i Holland, fortæller<br />
Klosse.<br />
Sukker dræber rødvin<br />
Samme fremgangmåde gentager sig ved både hovedret og dessert<br />
– dog kun med en portion af hver. Hovedretten byder på både rødog<br />
hvidvin til den lyserøde kalvefilet. Her får umami i form af parmesankiks<br />
og en syrlig-sød tomatconcasse lov til at drille, forstærke<br />
og forandre smagen.<br />
– Sukkeret i tomaterne ‘dræber’ rødvinenog det holder sig faktisk<br />
i længere tid.<br />
Pointen er, at det ofte er garnituren til maden, som sætter smagen<br />
og derfor afgør, hvilken vin, der passer til – og ikke hovedingrediensen<br />
i retten, f.eks. kød eller fisk, som man skulle tro. Derfor<br />
kan man heller ikke bare konkludere, at hvidvin og fisk altid<br />
hører sammen, siger Klosse.<br />
Til desserten fyldes glassene med en kraftig spansk sherry og en<br />
italiensk spumante. På tallerkenen er der svenske multebær, en<br />
rabarbersorbet, frossen yoghurt, en crunch af fransk nougat og en<br />
skefuld chokoladetrøffel med dadler og syltet ingefær. En rundtur<br />
i noget, ‘der trækker sammen’, contracting, noget der giver ‘belægning’,<br />
coating, det søde og det syrlige.<br />
– Ingefæren har en ‘bedøvende’ effekt i munden og tager det<br />
søde ud af chokoladen, som samtidig appellerer til spumanten,<br />
hvor det er det mousserende i vinen, der gør den drikkelig. Prøv at<br />
forestil jer at drikke Coca Cola uden brus – nej vel?<br />
Oplevelsen af smag er meget mere end blot surt, sødt, salt og<br />
bittert. Smag kommer fra mennesker og er omsat til videnskab –<br />
ikke den anden vej rundt. Fastslår Klosse.<br />
Stemningen i salen vidner om, at hans pointer er kommet hjem.<br />
Og så er der kaffe... 2.
sans for smag<br />
kulinarisk på sjællands sygehuse<br />
I løbet af det næste år skal ledere og medarbejdere i Region<br />
Sjællands sygehuskøkkener uddannes i kulinarisk kvalitet og<br />
hverdagsgastronomi, innovation og fødevaresikkerhed.<br />
Projektet “Kulinarisk madkvalitet på sygehusene i Region Sjælland”<br />
har fået det blå stempel af Region Sjællands politikere.<br />
Det gennemføres af Viffos, det nationale videnscenter for fødevarer<br />
og sundhed i samarbejde med Det Sunde Køkken,<br />
KRAM, Gemba, fem forskellige fødevareproducenter og Fødevareinstituttet<br />
på DTU.<br />
Ambitionen er ifølge Viffos’ leder, bromatolog Gitte Gross, at<br />
køkkenerne lærer en metode, så de selv kan arbejde systematisk<br />
med at udvikle smag og design af måltidet og opstille nye<br />
normer for madens spisekvalitet.<br />
– Vi vil udfordre den lidt varierende kvalitet fra køkkenerne<br />
fra klosse til merlin<br />
De kogte grøntsager dumpede som tilbehør. Og omkring 100<br />
retter og komponenter i maden blev forbedret eller tænkt om<br />
igen.<br />
I 2006 indførte Centralkøkkenet på Rigshospitalet et smage-<br />
panel og daglige sensoriske tests af maden, inspireret af Klos-<br />
ses smagsteori. Hver dag gik et panel af medarbejdere systematisk<br />
til værks med at smage på maden og give den point på<br />
baggrund af Klosses kriterier. – Og her røg altså de kogte grøntsager<br />
og endte i stedet i retten – hvor de beholder biddet.<br />
Tryller med maden<br />
Nu, godt halvandet år efter MadPlus-projektet sluttede, er<br />
sensorikken stadig i spil i køkkenet, fortæller køkkenchef Anne<br />
Lis Olsen.<br />
– En af vores kokke greb muligheden for at arbejde videre<br />
med erfaringerne og har siden smagt på og udviklet maden og<br />
opskrifterne, stadig med udgangspunkt i Klosses tanker. Han<br />
har selv døbt sit projekt Merlin efter troldmanden, fordi han<br />
tryller med maden. Han er meget optaget af den molekylære<br />
gastronomi, som han indarbejder i opskrifterne, så nu er det<br />
ikke Klosses, men Rigshospitalets måde at gøre det på.<br />
Det gør, at vi også bliver bedre kendt med, hvad de forskellige<br />
produktionsmetoder kan, forklarer Anne Lis Olsen.<br />
Og nej, de kogte grøntsager er ikke tilbage på menuen, bekræfter<br />
hun.<br />
– Vi har kun beholdt majs og rosenkål. Nu arbejder vi med<br />
fra tre vinkler: ved at uddanne medarbejderne i smags- og måltidsdesign<br />
af hverdagsmaden. Ved at udvikle nye produkter<br />
målrettet storkøkkenproduktion. Og ved at udfordre nogle af<br />
de tids- og temperaturkrav, køkkenerne normalt følger slavisk<br />
af hensyn til fødevaresikkerheden, for eksempel i tilberedningen<br />
af fisk, siger Gitte Gross.<br />
– Projektet er ikke et udtryk for, at køkkenerne laver dårlig<br />
mad, men snarere, at uanset hvad og hvordan de gør i dag, så<br />
kan det blive bedre. Køkkenerne er dygtige til det ernæringsmæssige<br />
og har styr på hygiejnen, så vores projekt handler om<br />
at trække lidt den anden vej – med fokus på spisekvalitet.<br />
Projektets mål er også at generere ny viden, så både grund-,<br />
videre- og efteruddannelserne på fødevareområdet kan blive<br />
endnu bedre, siger Gitte Gross. 2. taj<br />
’ Læs mere om projektet på www.viffos.dk<br />
krydderierne – nogle gange skal de brændes af i gryden, andre<br />
gange i ovnen eller ristes sammen med grøntsagerne. Vi taler<br />
meget mere mad end tidligere, fordi vi bedømmer den, og fordi<br />
alle medarbejdere er ind over og ved, hvilken mad vi serverer.<br />
Den faglige snak har virkelig givet maden et løft, og det har<br />
været et naturligt udviklingsskridt set i lyset af køkkenets ambitioner,<br />
siger Anne Lis Olsen. 2. taj<br />
foto: henrik frydkjær<br />
25
26<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Når vi bliver født kan vi kun lide fedt og sødt. Efterhånden lærer<br />
vi at holde af mad med andre smage. Og når vi bliver gamle er<br />
det især erindringen om madens smag, der skal vække vores<br />
appetit, fordi lugtesansen ikke længere kan hjælpe os. Forsker<br />
i sensorik Per Møller fortæller om vores smag gennem livet.<br />
smag på livet<br />
tekst: tina juul rasmussen .2 I løbet af livet får vi smag for for-<br />
skellige slags mad. Men hvis vi på et tidspunkt skal lære at spise<br />
noget nyt, noget vi ikke på forhånd kan lide, så skal vi omprogram-<br />
meres.<br />
Hvordan kan børn i Indien spise chilistærk og krydret mad, fra de<br />
er helt små? Hvorfor er flæskesteg med rødkål og brunede kartof-<br />
ler eller stegt flæsk med persillesovs stadig nationalretter i Dan-<br />
mark? Og hvad er fællesnævneren for de to spørgsmål?<br />
Spørger man Per Møller, lektor på Institut for Fødevareviden-<br />
skab og Sensorik på Københavns Universitet, er svaret enkelt:<br />
– Vores præferencer for smag er ens fra fødslen – nulstillet fra<br />
starten, kan man sige. Så det, vi bliver udsat for af mad, når vi er<br />
små, er det, vi lærer at holde af. Når vi bliver født, er det eneste, vi<br />
kan lide, det søde og det fede. Og det er jo heldigt, for modermælken<br />
er netop sød og fed.<br />
– Men vi er ikke født til at kunne lide hverken fisk eller grøntsager,<br />
så hvis din femårige skal spise rosenkål, så skal det tillæres.<br />
Han skal tilbydes rosenkål igen og igen.<br />
Unge kan omprogrammeres<br />
Per Møller er en ud af 20 forskere, der beskæftiger sig med sensorik<br />
og smag på Københavns Universitet. Og et af de spørgsmål, de<br />
leder efter svar på, er, hvordan vi lærer at foretrække nogle smagsoplevelser<br />
frem for andre – danner præferencer, som det hedder i<br />
forskersprog.<br />
– Forsøg tyder på, at hvis en gravid kvinde spiser meget hvidløg<br />
under graviditeten, kan barnet bedre lide hvidløg, når det går fra<br />
modermælk til anden kost. Et eksperiment i Frankrig viste også,<br />
at babyer, hvis mødre havde spist anis, reagerede positivt på lugten<br />
af anis efter fødslen, mens babyer, hvis mødre ikke havde<br />
spist anis, trak sig væk fra lugten med en grimasse, fortæller Per<br />
Møller.<br />
Han illustrerer afvisningen med et sammentrukket ansigt, mens<br />
han rækker ud efter en lidt runken appelsin på skrivebordet.<br />
– Hvis jeg aldrig havde smagt en appelsin før, ville jeg nok synes,<br />
at den smagte lidt mærkeligt, men fordi jeg har spist appelsin<br />
mange gange, har jeg lært<br />
at værdsætte den, siger han.<br />
Det gode ved det er, at<br />
hvis man vil sætte ind over<br />
for unge menneskers hang<br />
til pizza og burgere og have<br />
dem til at spise fisk og<br />
grøntsager i stedet, er det<br />
et spørgsmål om at ‘omprogrammere’<br />
deres præferencer.<br />
Problemet er bare, at det<br />
ikke er en let opgave.<br />
– Det er ikke nok at hæve<br />
pegefingeren og sige: ‘<strong>Spis</strong><br />
grøntsager’. De skal omprogrammeres.<br />
Hvis man giver<br />
dem en kombination af<br />
noget, de kan lide, og det<br />
man gerne vil have dem til<br />
at spise, lærer de efterhånden<br />
at sætte pris på det sidste,<br />
mener Per Møller. Men<br />
det kan tage tid, for generelt<br />
spiser vi ikke noget, vi<br />
ikke kan lide, pointerer han.<br />
Hukommelsen kan lugte<br />
I takt med at vi bliver ældre, svækkes vores sanser. Vi ser og hører<br />
dårligere – og også vores lugtesans bliver markant svækket, når vi<br />
er omkring 65 år.<br />
Set i lyset af, at omkring 60 procent af de gamle på plejehjemmene<br />
spiser alt for lidt, er det rigtig uheldigt. Netop fordi duften<br />
af mad har stor betydning for vores sanseoplevelse og dermed<br />
lyst til at spise den.<br />
Til gengæld kan vi stadig huske duften af mad. Så hvis man vifter<br />
en ældre kvinde under næsen med noget, hun har spist som
ung, kan hun huske<br />
den duft, fortæller Per<br />
Møller. Det er som at<br />
trykke på en knap. Det<br />
kaldes den proustianske<br />
hukommelse.<br />
– Samtidig bevarer vi<br />
også den trigeminale<br />
sans, vores evne til at<br />
smage stærke smage<br />
som chili, hvidløg og<br />
karry, så man kan også<br />
arbejde med aromastofferne<br />
i maden.<br />
– Endelig tyder resultaterne fra et andet forskningsprojekt på,<br />
at vi i højere grad værdsætter teksturer i maden, i takt med at lugtesansen<br />
forsvinder. Så man skal altså heller ikke servere kartoffelmos<br />
for de gamle hver dag, siger Per Møller og tilføjer:<br />
– Derfor er det jo også helt tosset, at man nedlægger de små<br />
køkkener på plejehjemmene, for det gør det svært at inddrage de<br />
ældre i madlavningen, og det kunne måske netop skærpe deres<br />
appetit. Og de som endnu kan lugte, mister også duften af frisklavet<br />
mad.<br />
Skab positive forventninger til maden<br />
Udfordringen er derfor at arbejde med omstændighederne<br />
omkring måltidet, mener Per Møller.<br />
Forskningen viser, at behagelige omgivelser fremmer<br />
vores appetit og får os til at spise mere.<br />
Meget tyder desuden på, at de forventninger, vi<br />
har til et måltid, påvirker den måde, vi opfatter<br />
smagen af maden på.<br />
– Scanninger viser, at der er aktivitet forskellige<br />
steder i ‘lugtehjernen’, afhængig af, om vi får at<br />
vide, at nu skal vi lugte til noget, vi opfatter som<br />
‘dårligt’, f.eks. sur svedlugt eller til noget, vi opfatter<br />
som ‘godt’, f.eks. cheddarost. Så selvom vi<br />
udsættes for nøjagtig den samme lugt – som i de<br />
to eksempler – udløser det aktivitet to forskellige steder i hjernen.<br />
Det er et udtryk for, at det, du forventer, er med til at forme<br />
din oplevelse.<br />
– Det er jo interessant, hvis man gerne vil påvirke småtspisende<br />
ældre. Så kan man f.eks. præsentere maden med flotte farvefotografier<br />
eller gøre mere ud af omgivelserne for at skabe en positiv<br />
forventning til maden. Så kan det være, de oplever, at maden smager<br />
bedre, og spiser lidt mere. 2.<br />
foto: scanpix<br />
Proust og hukommelsen<br />
I romanen ‘På sporet af den tabte tid’ beskriver Marcel Pro-<br />
ust, hvordan smagen af en Madeleinekage dyppet i lindeblomstte<br />
med ét slag bringer ham tilbage til barndommens<br />
besøg hos hans tante. Alt står krystalklart i hans erindring:<br />
Huset, tanten boede i, hendes værelse, byen, som huset lå i,<br />
det lille torv, hvor han altid blev sendt hen før frokost, gaderne<br />
han løb ærinder i og landevejene, de kørte tur på, når<br />
vejret var godt.<br />
Fænomenet, at en duft fra fortiden kan sende kaskader af<br />
minder ind over en, er siden døbt den proustianske hukommelse.<br />
27
28<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
De fleste danskere har det på nethinden:<br />
Skagenmaleren P.S. Krøyers maleri hvor<br />
skålende kunstnere er samlet om frokosten<br />
i et skyggefuldt hjørne af en frodig have. Og<br />
selvom kjolerne og skægget er blevet kortere,<br />
så elsker vi stadig at spise i det fri.<br />
hip hip hurra
Drømmen om romantik og hygge<br />
tekst: marie preisler .2 Grillmad og skovture giver gode minder.<br />
Trængslerne ved at spise ude glemmer vi hurtigt.<br />
Det gentager sig hvert år på denne tid: vi slæber kurve, plastickas-<br />
ser og bakker med mad, service, bestik, flasker og servietter ud på<br />
altanen, om i haven, ned i gården, hen i parken, op i klitterne.<br />
Solen og de lyse aftener kalder på spisning under åben himmel.<br />
Men hvad driver os til at forlade vores bekvemme samtalekøkkener<br />
og overvinde myg, sand, kulde og bøvl for at indtage måltidet<br />
i det grønne?<br />
Eksperterne er ikke i tvivl: grillmad og skovture får os til at føle<br />
os som del af en stor sorgløs familie.<br />
Det er drømmen om samhørighed, som får os til som lemminger<br />
at valfarte ud i det grønne for at spise, så snart solen titter frem,<br />
anslår trendekspert Lone Sønderby.<br />
– Krøyers maleri ‘Hip Hip Hurra’ står på danskeres nethinde. Det<br />
oser af romantik, idyl og dansk sommer, når den er bedst. Forestillingen<br />
om, at når vi har spist ude, så har det været rigtig sommer,<br />
den ligger på den mentale harddisk som et fælles kulturelt billede<br />
– selvom vi godt ved, at virkeligheden ikke er sådan, siger hun.<br />
End ikke for de forkælede Skagenmalere var frokosten i haven<br />
den idyl, som indikeres af den stivede, kridhvide dug, krystalglassene<br />
og gæsternes oprømte skålen på maleriet, mener trendeksperten.<br />
– Sådan foregik det heller ikke i Skagen. Det er en idylliseret frokost<br />
i det grønne. Og vi tager den til os, fordi vi drømmer om en<br />
oase, siger hun.<br />
Hjemlig hygge<br />
På denne tid af året bugner ugebladene af opskrifter på den perfekte<br />
picnic med lækre fotos af appetitlige retter serveret i naturskønne<br />
klitter og enge på duge med matchende servietter og med<br />
kølige drikke i langstilkede glas.<br />
Det ser Lone Sønderby som en følge af en generel dyrkelse af<br />
hjemligheden.<br />
– I en hektisk tid, hvor vi konstant skal være på, trives drømmen<br />
om at trække stikket ud. Om kviltede tæpper og hjemmelavet<br />
marmelade. Vi søger tilbage til rødderne og dyrker langsomheden.<br />
Det ses i boligindretningen, men også i drømmen om den perfekte<br />
grillaften eller skovtur, siger hun.<br />
Madhistoriker Bi Skaarup er enig . Det er en romantisk drøm, vi<br />
udlever, når middagen partout skal indtages på terrassen, så<br />
snart solen titter frem. For i virkelighedens verden ved vi udmærket<br />
godt, at det ikke er ideel lykke at spise ude.<br />
– Det er ikke spor nemt at spise udenfor. Man savner et ordentligt<br />
bord, det trætter at sidde på et tæppe med benene bøjet i<br />
ubekvemme vinkler, rumpen bliver kold, fordi det danske klima<br />
sjældent er til den slags, det romantiske glas vælter, og maden<br />
kan ikke holde sig varm. Men alligevel synes vi, det er hyggeligt.<br />
Ingen kan sige sig fri for det.<br />
Samtalen rykker udenfor<br />
Også hun giver reklamer og madblade en del af ansvaret for det.<br />
Med småblomstret porcelæn og flettede engelske picnickurve<br />
markedsfører madbladene vedholdende forestillingen om spisning<br />
i naturen som ren guldalderharmoni for mænd med stråhat<br />
og kvinder i hvide kjoler. Samtidig er vi drevet af en drøm om samhørighed<br />
– samme drift, som fik danskerne til at bygge nye samtalekøkkener:<br />
– Samtalekøkkenerne bragte ikke familierne tættere sammen,<br />
og det gør skovturen heller ikke, men vi er tiltrukket af samværet,<br />
mener hun.<br />
Personligt er Bi Skaarup ikke hoppet med på udetrenden, og hun<br />
kunne ikke drømme om at investere i et udekøkken eller en monstergrill.<br />
Hun elsker at lave mad men vil til hver en tid foretrække,<br />
at det foregår i et rigtigt køkken.<br />
– At tilberede maden udenfor er jeg altså ikke fascineret af. Det<br />
er dødbesværligt, man stæser frem og tilbage, fordi man hele<br />
tiden mangler noget fra det rigtige køkken, og man bliver stresset,<br />
fordi man ikke kan gå fra grillen.<br />
– Og for resten er det jo som regel alt for koldt til at grille i det<br />
her land. 2.<br />
29
30<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Ren guldalderharmoni<br />
At søge ud i det grønne for at spise har danskerne gjort i<br />
århundreder, fortæller madhistoriker Bi Skaarup. Interessen<br />
for at spise ude blev født helt tilbage i 1770’erne som<br />
led i oplysningstidens generelle dyrkelse af naturen.<br />
Københavns overklasse begyndte at valfarte ud af byen<br />
med frokostkurve, og siden fulgte borgerskabet efter. De<br />
rigeste drog helt til Dyrehaven nord for København, og de<br />
som ikke kunne bekoste en hestevogn, spadserede derud<br />
eller nøjedes med at tage til Assistens Kirkegård på Nørrebro.<br />
Der var så stor mode i at spise under åben himmel,<br />
at det endda måtte indskrives i tyendets kontrakter, at<br />
de indimellem havde krav på en ‘skovtursfridag’.<br />
Det er ikke spor nemt at spise udenfor. Man<br />
savner et ordentligt bord, det trætter at sidde<br />
på et tæppe med benene bøjet i ubekvemme<br />
vinkler, rumpen bliver kold, fordi det danske<br />
klima sjældent er til den slags, det romantiske<br />
glas vælter, og maden kan ikke holde sig varm.<br />
bi skaarup
Al mad kommer<br />
på grillen<br />
tekst: tina juul rasmussen .2 Henning Borgstrøm, 63 år og dag-<br />
lig leder af Helsinge Trælast, ejer tre Webergrill i forskellige stør-<br />
relser – fra 57-96 cm – som han laver mad på året rundt. Enten<br />
hjemme på terrassen i Dronningemølle eller i fritidshuset i Sverige.<br />
Hvordan kom du i gang med at lave mad på grillen?<br />
– Jeg plejer at sige, at jeg var før ham ‘amatøren’ Glæsel (musiker<br />
Jan Glæsel, som også er inkarneret grillfreak, red.). For omkring ti<br />
år siden fik jeg en Weber-grill gennem mit arbejde og begyndte at<br />
lege med den. Først prøvede jeg med et højreb, og der skulle jo<br />
både kartofler og grøntsager til, så jeg eksperimenterede lidt. Det<br />
hele blev fortrinligt og rost af gæsterne. Siden er jeg blevet ved,<br />
fortæller Henrik Borgstrøm.<br />
Normalt er grill jo en sommerting, men du bruger den året rundt?<br />
– Fordi den giver nogle pragtfulde udfordringer til fantasien,<br />
fordi det er en genial teknik – varmen fordeler sig hele vejen rundt<br />
om maden. Og fordi kullene giver en god smag.<br />
Kan du lave al slags mad på din grill?<br />
– Ja! Og man skal faktisk være noget af en idiot for at ødelægge<br />
maden. Selv juleaften lægger jeg flæskestegen på grillen. Og den<br />
sprøde svær er aldrig et problem. Skal du have grøntsager, er det<br />
bare lidt staniol om og salatolie ved, så blive de lækre og sprøde.<br />
Hvad siger din kone til al den grillmad?<br />
– Jamen, hun er jo glad for det. Hun slipper selv for at lave mad,<br />
sommervejr<br />
21<br />
juni<br />
Den 21 juni er<br />
sommersolhverv. Det er årets<br />
længste dag – den dag hvor solen<br />
står tidligst op og går senest ned.<br />
18<br />
timer<br />
Dag-<br />
længden er ca.18 timer<br />
– lidt længere mod nord<br />
end i det sydlige Danmark.<br />
når jeg gør det, og så sviner det ikke i køkkenet. Det har altid<br />
været mig, som lavede mad, når vi skulle have gæster, mens min<br />
kone har stået for den daglige madlavning med frikadeller osv.<br />
Det gider jeg ikke rigtig. Til gengæld har jeg lavet mad til alle mine<br />
tre drenges konfirmationer i grillen.<br />
Du har en luksus-udgave af grillen – hvad særligt kan den?<br />
– Ja, den har en diameter på 96 cm og kan rumme 34 hele kyllinger!<br />
Vi har en årlig markedsdag i Trælasten, hvor jeg har stået og<br />
lavet 400 pølser og brød til kunderne på den. Jeg har også lavet<br />
mad til hele personalet i butikken. Så jeg har lært alle fiduserne,<br />
f.eks. at varme brød i låget.<br />
På et tidspunkt blev den faktisk stjålet fra vores have. Så fik jeg<br />
en ny, som jeg har fragtet op til vores fritidshus i Sverige, hvor vi<br />
også har et udekøkken. Men grillen er den bedste! 2.<br />
19,5<br />
grader<br />
Gennemsnitstemperaturen<br />
i de tre<br />
sommermåneder<br />
er 19,5 grader.<br />
188<br />
mm 591<br />
timer<br />
Vi får i snit 188<br />
mm nedbør. Og<br />
solen skinner i<br />
591 timer.<br />
Så der er gode<br />
chancer nok for<br />
at nyde et måltid<br />
eller ti i det fri.<br />
foto: polfoto<br />
31
32<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
– Det giver noget helt fantastisk med børnene.<br />
De kan stå og røre i gryden og være med ved<br />
panden. Det involverer mange flere, og så<br />
smager maden bedre. Vi spiser jo altid ude.<br />
Det smager lidt af røg og sådan. Det smager<br />
af hygge! forklarer Hanne Laursen.<br />
Fyr og flamme – mad, bål og økologi i<br />
børnehøjde<br />
– en bog om børnehavens virke<br />
af Lise Faurschou Hastrup<br />
Børnehaven Ajstrup Gl. Skole, 2006<br />
96 sider, 235 kr.<br />
www.ajstrup.dk/fyrogflamme.htm<br />
Børnene her i børnehaven er ikke i tvivl om, hvor maden kommer fra, og hvordan<br />
den bliver til. Der er altid plads til at røre i gryderne på det store udekomfur.
Udenfor kan alle være<br />
med til at lave mad<br />
tekst: sanne hansen .2 Bål og børn blusser i Ajstrup Gl. Skole. I<br />
det store udekøkken bliver ‘fra jord til bord’ filosofien levet ud i<br />
praksis og får maden til at smage af røg. Og af hygge.<br />
KAPAAUUU! Ingrid retter et målrettet spark mod den tynde træ-<br />
liste, som hun har stillet på skrå op mod muren. Listen knækker<br />
midt over, og den lille pige smider den gesvindt ind i ilden under<br />
den gigantiske gryde, hvor brændenældesuppen bliver til.<br />
Kostvejleder Anette Hoeg Nielsen lukker ovnlågen, da der igen er<br />
fut nok på ilden.<br />
– Man skal være fortrolig med sit køkken, siger hun med et grin.<br />
Her er ingen knapper til at regulere varmen med. På det store<br />
komfur gælder kun fingerspitzgefühl og erfaring.<br />
På en kogeplade står den meterbrede pande. Omkring 40 kilo<br />
vejer den, og hverken Anette Hoeg Nielsen eller køkkenleder<br />
Hanne Laursen kan løfte den. Men der skal meget mad til, når 130<br />
børn hver dag kan boltre sig på 4.000 kvadratmeter.<br />
I Børnehaven Ajstrup Gl. Skole er maden omdrejningspunkt – og<br />
det i en grad, så en pædagog drister sig til at sige:<br />
– Man kan godt komme til at glemme, at det er muligt at have<br />
bål… Uden at lave mad!<br />
Smør på brødet<br />
I børnehaven er det et ansættelseskrav, at man er villig til at bidrage<br />
til den delvist forældrefinansierede madordning – og det<br />
mærkes straks som gæst, at engagementet lever. Ved et mindre<br />
bål på den store naturgrund, hvor solen langsomt fortrænger<br />
morgendisen, bliver der bagt pandebrød på små pander på lange<br />
stænger, som børnene selv betjener. Den hede olie på en af panderne<br />
antænder.<br />
– Se, der er ild i min pande, konstaterer drengen med panden<br />
stoisk. Han har prøvet det før!<br />
Ved et bord er en stor gruppe børn i gang med at ryste fløde til<br />
smør i syltetøjsglas. En vis konkurrencestemning breder sig, og<br />
jublen er stor, da den første kan si kærnemælken fra en klump nykærnet<br />
smør.<br />
– Ooooooj, det gik stærkt, konstaterer drengen tilfreds.<br />
Maden smager bedre<br />
Inden døre er der mere stille. Få børn leger i den gamle skole. I det<br />
helt ordinære køkken er Hanne Laursen i gang med dagens bagværk.<br />
Hun har været med siden børnehavens start for 12 år siden –<br />
dengang udekøkkenet kun var en fjern drøm. Det blev realiseret<br />
seks år senere.<br />
– Da havde jeg næsten glemt, at det var det, vi ville, ler Hanne<br />
Laursen.<br />
Grunden til at lave mad udendørs havde dog ikke fortonet sig.<br />
– Det giver noget helt fantastisk med børnene. De kan stå og<br />
røre i gryden og være med ved panden. Det involverer mange flere,<br />
og så smager maden bedre. Vi spiser jo altid ude. Det smager lidt<br />
af røg og sådan. Det smager af hygge! forklarer hun.<br />
Hygiejnen er på plads<br />
Alle råvarer klargøres inden døre, kun stegning, kogning og nogle<br />
gange bagning foregår uden for, og der er endnu aldrig sket uheld.<br />
– Jeg har skam elitesmileyen, siger Hanne Laursen med et smil af<br />
en bredde, der matcher den lille runde figur.<br />
Andreas stormer ind i køkkenet.<br />
– Vi skal lige ha’ sår’n én med bittesmå huller … Og så med sådan<br />
nogle blade i.<br />
Hanne Laursen må stille et par opklarende spørgsmål, inden hun<br />
er med på, at det handler om en si og nogle ramsløg, som Anette<br />
Hoeg Nielsen har haft med til suppen. Brændenælderne har børnene<br />
selv plukket – med handsker på – dagen forinden.<br />
– Vi har et fokus, der hedder fra jord til bord, og sammenhængene<br />
er vigtige for mig at give videre, forklarer Anette Hoeg Nielsen,<br />
mens suppen efterhånden spreder en duft, der overgår de<br />
blomstrende træer. Sammenhængen bliver tydelig for børnene,<br />
når de ser, at varmen kommer fra ilden, at maden bliver lavet af<br />
råvarerne og så videre.<br />
Dertil kommer sanseligheden, som lige nu er så påtrængende, at<br />
flere og flere børn stimler sammen om gryden og plager om snart<br />
at få lov at kaste sig over heksegrydens indhold.<br />
– Er der frøer i? spørger en lille gut optimistisk, mens han strækker<br />
hals for at kigge ned i gryden. 2.<br />
33
34<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Picnic under varmere<br />
himmelstrøg<br />
tekst: marie preisler .2 Nydelsen ved at spise udenfor er global.<br />
I Syriens hovedstad Damaskus er naturen hentet ind til spisebordet<br />
på byens mange gårdhaverestauranter.<br />
Under sydens skarpe sol er picnic mindst lige så populært som<br />
herhjemme, men hvor kulde og regn udgør den største trussel<br />
mod en dansk frokost i det grønne, er det under sydligere himmel-<br />
strøg heden, som er den største gene. De fleste udflugter er der-<br />
for henlagt til de buldermørke aftentimer, hvor varmen er mere<br />
tålelig. Men i Damaskus har man løst problemet ved at hente na-<br />
turen ind til spisebordet.<br />
Ørkenbyen er verdensberømt for sine mange gamle gårdhavere-<br />
stauranter, hvor man uvilkårligt glemmer alt om hede, støv og det<br />
hektiske handelsliv i basaren og gyderne udenfor. Hertil valfarter<br />
byens borgere, unge som gamle. Og her mødes helt tilslørede kvinder<br />
med vestligt klædte, syriske teenagepiger.<br />
I timevis sidder man under bugnende citrontræer og blomstrende<br />
jasminer og har lyden af rislende vand fra den obligatoriske<br />
fontæne i øret. Rigt ornamenteret murværk møder blikket til<br />
alle sider, og de tykke mure og et sejl foroven sikrer samtidig restaurantens<br />
gæster skygge fra den ubarmhjertige middagssol.<br />
I de svale omgivelser er der plads til at nyde det mangfoldige og<br />
farvestrålende syrisk køkken.<br />
De fleste selskaber vælger at få serveret et væld af mindre kødog<br />
grøntsagsretter, salater og dip. Herlighederne kaldes tilsammen<br />
meze og er i øvrigt yderst velegnede til en dansk picnic.<br />
De mange skåle kommer på bordet fulgt af nybagte fladbrød. Så<br />
er det bare at lange til.<br />
Efter middagen følger et stort udvalg af frugt, dryppende søde<br />
og fede kager suppleret med begsort og ekstremt sød arabisk kardemommekaffe.<br />
Som finalen på et par timers rekreation i paradisets have er det<br />
sædvane, at gæsterne deler en vandpibe, mænd såvel som kvinder,<br />
før selskabet igen bevæger sig ud i det pulserende byliv. 2.<br />
Den mellemøstlige vegetarret falafel er<br />
ideel til skovturen: super enkel, kan tilberedes<br />
i forvejen og nydes kold eller<br />
lun med alverdens tilbehør.<br />
I en syrisk familie deltager mænd normalt ikke i madlavningen.<br />
En undtagelse er, når der skal laves falafel.
Sadas falafel<br />
6 personer<br />
1 kilo kikærter<br />
1 løg<br />
3-4 fed hvidløg<br />
1 bundt persille<br />
15 g sesamfrø<br />
1 lille chili<br />
salt, peber<br />
1 tsk stødt spidskommen<br />
1 spsk falafelkrydderi (fås hos<br />
tyrkiske grønthandlere)<br />
majsolie<br />
2 Kikærterne lægges i blød i koldt vand<br />
dagen før<br />
2 Hæld vandet fra og blend kikærterne<br />
med persille, sesamfrø, løg, hvidløg og<br />
krydderier<br />
2 Lad det hvile en halv time<br />
2 Form med hænderne små, flade frikadeller<br />
eller brug et falafeljern<br />
2 Lav en lille sprække i midten med en<br />
finger eller en kniv<br />
2 Nedsænk en falafel ad gangen i meget<br />
varm olie – rør ikke ved dem, så længe de<br />
er i olien, så revner de.<br />
2 Steg i ca. 3 min. til de er lysebrune og<br />
søger mod overfladen<br />
2 Server med brød og salater, f.eks. agurkeskiver<br />
i græsk yoghurt<br />
Opskriften er Sada Khaders, syrer bosat<br />
i Danmark og mor til folketingspolitiker<br />
Naser Khader, Ny Alliance.<br />
35<br />
foto: rikke viemose
Det er stort set umuligt at opdrive vaskeægte kalvekød.<br />
Enten får kalvene boltpistolen sat for panden<br />
lige efter fødslen, fordi de er for dyre at fodre på. Eller<br />
også får de lov at vokse sig så store, at landmanden<br />
kan få en EU-præmie. Det kan han først, når kalvene<br />
vejer 185 kg og er blevet til kvier eller ungtyre. Og så<br />
er kødet uinteressant, mener Kirsten Skovsby. Det<br />
har endnu ikke fået oksekødets saft og kraft, men det<br />
er heller ikke længere spædt og fint som rigtigt<br />
kalvekød.<br />
foto: kissen møller hansen<br />
37
38<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Forvoksede kalve i køledisken<br />
tekst: per henrik hansen .2 Tidligere tiders meget møre og<br />
mildt smagende kød fra seks måneder gamle kalve er ikke til at<br />
opdrive i dag. Køkkener og forbrugere er blevet en kødvariant fat-<br />
tigere. Årsagen er, at en støtteordning i EU har gjort det urentabelt<br />
for landmanden at slagte kalvene, mens de er helt unge. Der<br />
er nemlig kun tilskud til dyr, som er tæt på at være fuldvoksne.<br />
Det kød, der i dag forhandles under betegnelsen kalvekød, ville<br />
for 20 år siden være blevet solgt som kød fra ungkvæg. Og det<br />
kød, som dengang gik under betegnelsen kalvekød, findes slet<br />
ikke på markedet i dag – bortset fra der, hvor en landmand sælger<br />
direkte til forbrugerne eller til en privat slagter.<br />
Udviklingen har intet at gøre med ændringer i forbrugernes efterspørgsel.<br />
Forklaringen er, at EU i 1993 indførte en handyrpræmie.<br />
Det er et klækkeligt økonomisk tilskud til de landmænd, der<br />
feder deres tyrekalve op, indtil de nærmer sig voksen størrelse.<br />
Handyrpræmien er på over 1.100 kr. pr. dyr bliver og gives til unge<br />
tyre, som i slagtet tilstand vejer mindst 185 kg. Derfor er der praktisk<br />
talt ingen landmænd, der sender deres tyrekalve til slagtning,<br />
før de er omkring 9 måneder gamle og rimeligt sikre på at udløse<br />
en handyrpræmie.<br />
På den måde har EU gennem sin landbrugspolitik ændret vores<br />
opfattelse af, hvad kalvekød er. Den oprindelige betydning af<br />
ordet er i dag en fjern erindring hos midaldrende og ældre mennesker.<br />
Og i supermarkederne og catering-firmaernes kølerum er betegnelsen<br />
kalv nu sat på kød med en helt anden karakter.<br />
Uinteressant kød<br />
Blandt dem, der beklager udviklingen, er Kirsten Skovsby som er<br />
medlem af Det Danske Gastronomiske Akademi.<br />
– Jeg synes, det er uinteressant med kød fra dyr, der vejer 185 kg i<br />
slagtet vægt. På den ene side har det endnu ikke fået oksekødets<br />
saft og kraft, på den anden side er det ikke længere spædt og fint<br />
i strukturen, som rigtigt kalvekød, siger hun.<br />
Da Kirsten Skovsby voksede op på landet i begyndelsen af<br />
1960’erne var det almindeligt at slagte en fedekalv et halvt års tid<br />
efter, den var blevet født om foråret. Fra den tid kender hun den<br />
milde smag af kød fra en kalv, der er vokset op på en græsmark og<br />
har kunnet få den mælk, den havde lyst til.<br />
Det meget lyse kød fra en kalv, der har haft mælk som en del af<br />
sin kost helt frem til slagtningen, var stadig almindeligt, da den<br />
lille bog ‘Kalven’ udkom i 1992. Den er skrevet af den kendte madskribent<br />
Lilian Kaufmann og en af Danmarks mest anerkendte<br />
kokke, Erwin Lauterbach.<br />
“Kalvene slagtes, når de er mellem 6 og 8 måneder gamle og har<br />
opnået en slagtet vægt på 120-160 kilo. Slagtet vægt betyder, at<br />
kalven er afskindet og uden hoved, fødder og indmad”, lød beskrivelsen<br />
den gang for 16 år siden.<br />
Vægten var allerede steget<br />
Allerede på det tidspunkt var den almindelige slagtevægt af økonomiske<br />
grunde steget gennem de foregående årtier. Det kommenterede<br />
Lillian Kaufmann i bogen:<br />
“Kalve er så store nu, at de kan betegnes som ungkvæg. Derfor er<br />
det ofte kun slagteren, der umiddelbart kan se forskel. Smagen er<br />
stadig kalv, men ikke så udpræget som før, og den tidligere så karakteristiske<br />
hvidhed er afløst af mere rødligt kød, fordi kalven<br />
bliver gammel nok til at få varieret foder”.<br />
Siden disse ord blev skrevet i 1992, er slagtevægten steget yderligere<br />
14-35 procent.<br />
– I mine øjne er der ikke længere tale om kalvekød, når dyrene er<br />
så gamle ved slagtning, som de er nu, siger Erwin Lauterbach til<br />
<strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> om de sidste årtiers udvikling.<br />
– Tidligere har vi været helt nede på 45-50 kg slagtet vægt. Derfra<br />
og op til omkring 70 kg kan man virkelig tale om kalvekød, uddyber<br />
han.<br />
Kalvekød havde høj pris<br />
Men hvorfor har EU valgt at støtte landmændene på en måde, så<br />
støtten reelt har fjernet en type kød fra markedet, som var højt<br />
værdsat?<br />
Chefkonsulent K.B. Lind Petersen fra Danish Meat Association<br />
har fulgt udviklingen i EU’s landbrugspolitik tæt i årtier. Han forklarer:
– EU, eller EF som det hed, havde i tidernes morgen et mål om at<br />
sikre en produktion, som både gav landmændene et ordentligt ud-<br />
bytte og forbrugerne fornuftige priser. Derfor købte EU stort op<br />
af oksekød for at holde priserne oppe, da der var overproduktion i<br />
1980’erne og 90’erne. Men støtteopkøbene gav store lagre af kød,<br />
og derfor gik man over til at betale landmanden en præmie for at<br />
sende dyret til slagteriet, som så kunne sælge kødet til den lave<br />
markedspris.<br />
– Præmien blev kun indført for oksekød, for det var der, markedsprisen<br />
var lav. Kalvekødet havde en bedre markedspris, og<br />
derfor ville EU ikke indføre handyrpræmie til kalve. De kunne jo<br />
klare sig selv på markedet, forklarer K.B. Lind Petersen.<br />
Og dermed blev produktionen af seks måneder gamle slagtekalve,<br />
som tidligere var en økonomisk fornuftig produktion, hurtigt<br />
til en dårlig forretning: landmanden kunne ikke få støtte fra<br />
EU, og forbrugerne blev vænnet til det billige oksekød og ville ikke<br />
længere betale en høj pris for ikke-præmieret kød fra mindre<br />
kalve.<br />
Landmænd vil helst have små kalve<br />
Selv om landmændene får handyrpræmie for de store slagtedyr,<br />
er mange af dem kede af udviklingen.<br />
– Landmændene ville meget hellere lave de små kalve. Det er der<br />
ingen tvivl om. Nu hvor vægten skal op på mindst 185 kg, når en<br />
del af tyrekalvene at blive kønsmodne. Og så kan de godt blive aggressive<br />
og svære at styre, siger Mogens Larsen. Han er både landmand<br />
med egen kalveproduktion og konsulent for et par hundrede<br />
andre producenter af slagtekalve.<br />
Men hvorfor tilbyder butikkerne ikke bare traditionelt kalvekød<br />
til en pris, der er så høj, at den kan kompensere landmanden for<br />
den manglende præmie fra EU?<br />
<strong>Spis</strong> <strong>Bare</strong> har spurgt Esben Meier. Han er kategorichef for fersk<br />
kød i Coop-koncernen og dermed en af dem, der har størst indflydelse<br />
på detailhandelen med kalve- og oksekød i Danmark.<br />
– Vi har valgt at sælge alt vores kalvekød under konceptet Dansk<br />
Kalv (konceptet er udarbejdet af slagterikoncernen Danish Crown<br />
og omfatter kalve, der er op til 10 måneder ved slagtningen og har<br />
en slagtevægt på op til 200 kg, red.). Og det produkt, vi tilbyder,<br />
er topkvalitet, svarer han.<br />
Men hvorfor kan forbrugerne ikke få lov at købe kød fra yngre<br />
kalve?<br />
– Indenfor oksekød kører vi med tre kategorier. Det er Dansk<br />
Kalv, Standard Oksekød og Premium Oksekød, som er fra stude.<br />
Med de tre er vi godt kørende.<br />
– Vi er jo afhængige af en vis volumen i salget. Det er utroligt<br />
svært for os at håndtere nicheprodukter, som kun få forbrugere<br />
efterspørger. Og jeg har aldrig hørt om kunder, der har efterspurgt<br />
kød fra yngre kalve i nogen af vores butikker, siger kategorichefen.<br />
Men det vil kunderne måske komme til i fremtiden. For nylig<br />
foreslog Kommissionen nemlig, at handyrpræmien skal halveres i<br />
2010 og 2011 for derefter helt at forsvinde fra 2012. Og så vil EU’s<br />
landbrugspolitik måske igen få held til at påvirke markedet og<br />
gøre det til en god forretning for landmændene at producere kalvekød<br />
som i gamle dage. 2.<br />
foto: kissen møller hansen<br />
39
40<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Det fineste kalvekød<br />
behandles som affald<br />
tekst: per henrik hansen .2 Blandt kendere regnes kød fra jer-<br />
seykalve for at have den højeste kvalitet. Men det kan ikke betale<br />
sig at fede tyrekalvene op til slagtning. I stedet bliver de skudt<br />
straks efter fødslen og sendt til destruktion.<br />
Erwin Lauterbach, kok, restauratør og forbillede for mange unge<br />
prisbelønnede kolleger, er ikke i tvivl om, hvilken af de traditionelle<br />
danske kvægracer, han foretrækker, når der skal kalve- eller<br />
oksekød på bordet.<br />
– Jeg har mange gode oplevelser med jersey. Det er kød med sin<br />
helt egen karakter, siger han.<br />
I det spørgsmål har Lauterbach en meningsfælle i Kirsten<br />
Skovsby, som medlem af Det Danske Gastronomiske Akademi.<br />
– Det fineste kød, jeg kan få, er fra jersey. Der er mange, der ikke<br />
tror, kødet er godt, fordi talgen er gul. Men farven har ingen negativ<br />
betydning for smagen, og så længe, der er tale om en kalv, er<br />
talgen i øvrigt lys, forklarer hun.<br />
Også i adskillige blindtests, blandt andet udført på Slagteriernes<br />
Forskningsinstitut, har kød fra jerseykvæg klaret sig fremragende<br />
i sammenligning med andre racer af både malkekvæg og<br />
kødkvæg.<br />
Alligevel bliver jersey-tyrekalve behandlet som et værdiløst affaldsprodukt.<br />
På næsten alle malkekvægs-bedrifter med jerseykvæg bliver tyrekalvene<br />
almindeligvis skudt med en boltpistol straks efter fødslen<br />
og sendt til destruktion. Og da naturen har ordnet det sådan,<br />
at hver anden kalv er en tyrekalv, er boltpistolen tit i brug.<br />
Søren Borchersen, som er udviklingsleder i kvægavlsforeningen<br />
Viking Danmark, vurderer, at omkring 15-20.000 jersey-tyrekalve<br />
bliver skaffet af vejen på denne måde. Hvert år.<br />
Tallet er formentlig faldet 5-10 procent de sidste par år, fordi en<br />
del landmænd er begyndt at narre naturen ved at lade nogle af<br />
deres køer og kvier inseminere med kønssorteret tyresæd – det vil<br />
sige sæd, hvor han-sædcellerne er sorteret fra. Dermed kan landmanden<br />
undgå, at inseminationen resulterer i en tyrekalv, som<br />
han skal aflive.<br />
For dyrt at fodre op til slagtning<br />
Forklaringen på aflivningen af de mange tyrekalve er, at det trods<br />
kødets høje kvalitet ikke kan betale sig at fodre på kalvene, til de<br />
når en passende størrelse for slagtning.<br />
Kalve af hunkøn, kviekalve, undgår normalt boltpistolen. I stedet<br />
bliver de passet og plejet, så de kan gå ind i mælkeproduktionen,<br />
når de bliver kønsmodne.<br />
Ligesom EU’s handyrpræmie er årsag til, at kalve generelt slagtes<br />
ved en langt højere alder i dag end for 16 år siden, så har handyrpræmien<br />
også en stor del af skylden for, at det ikke kan betale<br />
sig at opfede jerseykalve til slagtning.<br />
Jerseyracen er nemlig af statur mindre end malkekvæg af sortbroget<br />
eller rød race. Derfor vil det tage uforholdsmæssigt lang<br />
tid for landmanden at fede en jerseykalv op, til den når en slagtet<br />
vægt på de 185 kg, der udløser 1.173 kr. i handyrpræmie fra EU. I<br />
praksis kan det slet ikke lade sig gøre indenfor de 10 måneder,<br />
som er den øvre aldersgrænse for dyrene i Dansk Kalv konceptet.<br />
p
Begrænset fedt Energi Fedt<br />
Meget magert: 450 kJ 2 g<br />
Magert: 550 kJ 5 g<br />
Middelfedt: 769 kJ 11 g<br />
Fedt: 1100 kJ 23 g<br />
kilde: den klassiske køkkenskole<br />
Hvad sætter du tænderne i<br />
Kalvekød – er kød fra dyr, der er under 10 mdr. gamle, når de<br />
slagtes<br />
Ungkvægkød – er fra ungdyr, der er mellem 10 og 24 mdr.<br />
gamle på slagtetidspunktet, enten ungkvier – som er hundyr<br />
(en kvie bliver til en ko, når den kælver første gang) eller ungtyre<br />
– som er handyr<br />
Studekød – er kød fra kastrerede ungtyre<br />
Kød fra ammekvæg – er fra kødkvæg (- som kaldes ammekøer<br />
fordi de ammer deres kalve det første halve år.)<br />
Oksekød er fællesbetegnelsen for kød fra kvæg. Hovedparten<br />
af kødet stammer fra malkekøer. Resten er kød fra kødkvæg,<br />
der typisk er forsynet med navnet på kvægracen, når det sælges.<br />
forloren skildpadde<br />
Forloren skildpadde er en klassiker på supermarkedernes hyl-<br />
der med dåsemad. I dag et billigt masseprodukt. Tidligere en<br />
meget tidskrævende ret, der kun blev fremstillet i ‘finere køkkener’.<br />
I Lillian Kaufmanns og Erwin Lauterbachs bog ‘Kalven’ er der<br />
som et kuriosum gengivet en opskrift på forloren skildpadde.<br />
Opskriften stammer fra bogen ‘Man tager et sølvfad’ fra 1965<br />
og indledes med ordene: ‘2 halve kalvehoveder med tunge og<br />
hjerne indkøbes. Disse skoldes og koges sammen med to kraftben,<br />
hvorefter der skummes og saltes’.<br />
Dernæst fortsætter opskriften med kogning af suppe på de<br />
halve hoveder og opbagning af sauce. Saucen skal blandt flere<br />
andre ingredienser tilsættes ‘ca. 1 rødvinsglas god Cognac og<br />
ca. en ½ flaske god tør Madeira (sercial)’.<br />
I Mogens Brandts udførlige anvisning indgår endvidere fiskeboller<br />
og frikadeller lavet på geddekød, kødboller og frikadeller<br />
lavet på skinkekød samt skiver af kalvehjerne. Sidstnævnte<br />
tilberedes på denne måde:<br />
‘Hjernen lægges i koldt, rindende vand i en time, hvorefter<br />
hinden trækkes af under rindende vand. Den koges i 10 minutter<br />
i vand med lidt eddike, hel peber, løg, laurbærblad og svaler<br />
af i vandet. Derefter skæres den i ikke for små skiver, som<br />
vendes i mel, æggehvide og lidt fin rasp og steges i varm olie<br />
lige før serveringen’.<br />
I øvrigt advarer Mogens Brandt stærkt imod den udbredte<br />
skik med at hælde Sherry ud over retten ved bordet, hvad<br />
enten det er på restaurant eller i hjemmet.<br />
For det første skal der ikke bruges Sherry, men Madeira, som<br />
giver en helt anderledes aroma. Dernæst skal krydringen foregå<br />
på den måde, at man først væder bunden af den varme<br />
tallerken med vinen uden at være for nærig, og så øser man<br />
op’, formaner den kvalitetsbevidste skribent.<br />
God appetit.<br />
Man tager et sølvfad, af Mogens Brandt<br />
Hans Reitzel, 1965. Skal findes antikvarisk<br />
41<br />
foto: kissen møller hansen
42<br />
p<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Jerseykalvene bliver behandlet som værdiløst<br />
affald. Tyrekalvene bliver slået ihjel ved fødslen,<br />
fordi det ikke betaler sig at fodre på dem.<br />
Og det drejer sig om 15-20.000 kalve om året,<br />
vurderer Søren Borchersen fra kvægavlsforeningen<br />
Viking Danmark. Flere landmænd<br />
har valgt at løse problemet ved at bruge<br />
kønssorteret sæd, så de kun får kviekalve.<br />
Men det er ikke tilladt i en økologisk bedrift.<br />
Derfor vil jerseykødet blive dyrere end kød fra andre racer. Og<br />
den merpris, vurderer folkene i kødbranchen, vil forbrugerne ikke<br />
betale. Også på grund af udbredte – men altså fejlagtige – for-<br />
domme om, at kød fra den lille, gulbrune og magert udseende<br />
jerseyrace ikke er så godt som kød fra store og kraftfulde racer.<br />
Gourmetkalve på vej<br />
Behandlingen af tyrekalvene har længe givet anledning til diskussioner.<br />
Især blandt økologiske landmænd med jerseybesætninger.<br />
Mange af dem synes selv, at de har et etisk problem, selv om dyrene<br />
ikke lider ved det øjeblikkeligt dræbende skud fra boltpistolen.<br />
Desuden er brug af kønssorteret sæd forbudt efter økologireglerne,<br />
så økologerne kan ikke slippe ud af problemet med det<br />
samme tekniske trick, som nogle af deres konventionelle kolleger<br />
anvender.<br />
I et forsøg på at lade i det mindste nogle af jersey-tyrekalvene<br />
vokse op til en god slagtevægt er det økologiske Thise Mejeri gået<br />
sammen med slagteriselskabet Friland om produktionen af en<br />
særlig økologisk gourmetkalv.<br />
I dette projekt skal jerseykøer insemineres med sæd fra tyre af<br />
kødkvægs-racen Angus. Formålet er at få kalve, der hurtigere når<br />
en økonomisk rentabel slagtevægt på 185 kg, samtidig med, at de<br />
har jerseykødets fremragende kvalitet.<br />
– Vi er nu i gang med at finde landmænd, som vil være med i projektet.<br />
Vores foreløbige mål er at komme op på en produktion på<br />
20 slagtedyr om ugen, siger kontorchef Randi Kok fra Friland.<br />
I et andet projekt, som Friland er involveret i sammen med<br />
Århus Kommune og Økologisk Landsforening, går omkring 50 økologiske<br />
jerseykalve denne sommer sammen med halvt så mange<br />
voksne køer på engene ved Århus Engsø nord for Århus. Når sommeren<br />
går på hæld, skal kalvene slagtes og afsættes til restauranter<br />
som ekstra velsmagende økologisk kalvekød.<br />
Hvis almindelige forbrugere vil finde kalvekød af samme kvalitet,<br />
må de ud på landet eller på internettet og opsøge en landmand,<br />
der vil levere varen. Og de gør klogt i at tage en tyk tegnebog<br />
med. 2.
foto: polfoto<br />
43
44<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Dansk kalveliv anno <strong>2008</strong><br />
tekst: per henrik hansen .2 Kalvene hos Mogens Larsen og<br />
andre danske landmænd kan lægge sig i halmen, æde fast føde og<br />
drikke vand, som de har lyst. Andre er knapt så heldige. De ekspor-<br />
teres til Holland og går et langt barskere liv i møde.<br />
– Sådan en dag som i dag er det jo fantastisk rart at gå her og<br />
passe kalvene, siger Mogens Larsen og misser med øjnene mod<br />
den skarpe forårssol.<br />
Enkelte skyer driver over den blå himmel; lærken kvidrer om kap<br />
med de andre fugle, mens den leger i luften over gården få kilometer<br />
nord for Jelling i det sydlige Jylland.<br />
I en række adskilte rum i en aflang stald går, står og ligger grupper<br />
af små kalve. De allerfleste sortbrogede, enkelte af rød dansk<br />
malkerace.<br />
Én gang om måneden får Mogens Larsen leveret tyrekalve fra de<br />
ti landmænd med malkekvæg, som han fast handler med.<br />
Mælkeproducenternes køer skal have en kalv om året for at levere<br />
mælk. Kviekalvene beholder mælkeproducenten som oftest<br />
selv, mens tyrekalvene kommer til Mogens Larsen, når de er<br />
mindst to uger gamle. Her bliver de sat sammen med en halv snes<br />
andre kalve af samme størrelse, så der ikke er nogen, der tryner de<br />
andre og holder dem væk fra foder og vand.<br />
Fra 40 til 360 kg på ni måneder<br />
De vokser sig hurtigt store på en menu af mælkeerstatning, hø og<br />
grøntpiller lig dem, børnefamilier køber til deres kælekaniner.<br />
Når kalvene er omkring ni måneder gamle, er det slut. Nu er dyrene<br />
vokset fra cirka 40 kg ved fødslen til 360 kg. Det svarer til en<br />
slagtet vægt på 185 kg, som er den økonomisk set optimale vægt,<br />
når landmanden sender dyrene ud på deres sidste rejse.<br />
For kalvene hos Mogens Larsen går rejsen op gennem Jylland til<br />
Danish Crowns kreaturslagteri i Aalborg.<br />
Kort tid efter ankomsten er de skåret op og sendt ud i butikkerne.<br />
På hver pakke fortæller et klistermærke, at der er tale om kød fra<br />
et dyr opdrættet og kontrolleret efter konceptet’ Dansk Kalv’.<br />
Årligt bliver cirka 55.000 kalve fedet op under det koncept. 850<br />
af dem kommer fra Mogens Larsen.<br />
Frisk luft og lun halm<br />
Staldene, som kalvene går i, er meget åbne. Den ene er næsten<br />
uden mur til den ene side. Og hos de større kalve er der mellemrum<br />
mellem ydervæggens brædder, så man kan kigge lige igennem.<br />
Er det ikke koldt for dyrene en blæsende vinterdag?<br />
– Nej, forklarer Mogens Larsen, kalvene kan sagtens holde varmen,<br />
bare de har læ. De er jo skabt til et udendørs liv, og de har<br />
masser af halmstrøelse, som de kan ligge varmt og tørt i.<br />
Hos Mogens Larsen bliver der strøet en gang om dagen. En maskine<br />
blæser snittet halm ind i de bokse, hvor kalvene går gruppevis.<br />
Og på grund af den daglige dosis, er der konstant en halv<br />
meter tykt lag strøelse i boksene, og den øverste deler altid tør<br />
og god at ligge i.<br />
En tilværelse med frisk luft og dybstrøelse efter Dansk Kalv konceptet<br />
er imidlertid ikke alle kalve forundt.<br />
Hovedparten af de 200.000 tyrekalve, der fødes om året af danske<br />
malkekøer, bliver i stedet fedet op og solgt som okse- eller<br />
ungtyrkød. Dermed risikerer de at skulle leve hele deres korte liv<br />
på et underlag af beton.<br />
Omkring 1.000 kalve om måneden er endog så uheldige at blive<br />
eksporteret til Holland, når de er et par uger gamle. Og dyrevel-
færden i hollandsk kalveproduktion er væsentlig ringere end<br />
under Dansk Kalv konceptet. Det viser en beskrivelse fra den hollandske<br />
organisation for dyrebeskyttelse, Dierenbescherming.<br />
Tremmekalve i Holland<br />
I Holland bliver der f.eks. ikke brugt halm i staldene. I stedet må<br />
kalvene stå på et hårdt trægulv med spalter. Desuden var den<br />
store hollandske produktion af tremmekalve tidligere berygtet<br />
for, at kalvene kun blev fodret med mælk frem til slagtningen ved<br />
seks måneders alderen. Formålet var at producere det nærmest<br />
hvide kalvekød, som er meget efterspurgt i Sydeuropa. Men konsekvensen<br />
for kalvene var, at de konstant havde diarré, da de slet<br />
ikke fik det foder, de har behov for.<br />
Takket være nye regler fra EU blev det sidste år forbudt udelukkende<br />
at fodre kalve med mælk – også i Holland.<br />
Selv om den rene mælkefodring er afskaffet, går 80 procent af<br />
kalvene i Holland fortsat til produktion af meget lyst kød. Derfor<br />
er det begrænset, hvad kalvene får lov til at æde af hø og anden<br />
fast føde, ligesom de heller ikke må drikke vand, som de lyster.<br />
Ydermere får de fleste hollandske kalve foder, som er fattig på<br />
jern, i den sidste periode før slagtning. Det gør kødet lysere, men<br />
får også kalvene til at lide af blodmangel.<br />
I Danmark skal kalvene have foder, som dækker alle deres ernæringsmæssige<br />
behov, uanset hvilken farve kødet får. Og de skal<br />
have fri adgang til både fast foder og vand.<br />
Hyggeligt, men urentabelt<br />
Mogens Larsen er glad for sin produktion af kalve. Men den økonomiske<br />
side af sagen er han ikke så begejstret for. Det seneste<br />
Tremmekalve til Holland<br />
Eksporten af danske kalve er steget igen i 2007, efter at have<br />
været for nedadgående i nogle år. Kødbranchens Fællesråd<br />
vurderer, at danske landmænd for tiden sælger omkring 1.000<br />
kalve om måneden til opfedning i Holland.<br />
Økologiske landmænd må ikke eksportere deres kalve. Konventionelle<br />
landmænd må derimod sende så mange kalve ud<br />
af landet, som de ønsker.<br />
Mogens Larsen er glad for sine kalve. Men økonomien er<br />
han ikke så begejstret for. Han frygter, at EU vil nedtrappe<br />
handyrpræmien, han tror nemlig ikke, at forbrugerne vil<br />
betale, hvad kalvekødet koster uden tilskuddet fra EU.<br />
års tid har det faktisk kun været EU’s tilskud i form af handyrpræmien<br />
på godt 1.100 kr. pr. slagtedyr, der har kunnet få økonomien<br />
til at hænge sammen hos de danske kalveproducenter. Af samme<br />
grund er der for tiden en hel del, som er ved at forlade erhvervet.<br />
– Uden handyrpræmien skulle vi have 4 kr. mere pr. kg slagtet<br />
vægt, oven i de 24 kr., vi får nu, siger Mogens Larsen.<br />
Og det har han ikke tillid til, at forbrugerne vil betale. I hvert<br />
fald ikke foreløbig.<br />
Set fra købernes side er der ingen grund til at betale fire kr.<br />
mere, så længe man kan nøjes med den lave pris. Men det vil blive<br />
anderledes, hvis EU afskaffer handyrpræmien. Så bliver en prisstigning<br />
nødvendig – hvis der overhovedet fortsat skal være en<br />
dansk produktion af kalvekød. 2.<br />
45<br />
foto: kissen møller hansen
46<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Dansk Kalv<br />
giver plads til<br />
forbedringer<br />
tekst: per henrik hansen .2 Der er plads til forbedringer i produktionen<br />
af slagtekalve, mener Dyrenes Beskyttelse, som dog<br />
alligevel opfordrer forbrugerne til at købe dansk.<br />
– Konceptet Dansk Kalv er tæt på at være noget, der er rigtig godt<br />
i forhold til dyrevelfærd. Men der er dog nogle få ting tilbage, som<br />
er problematiske.<br />
Sådan lyder vurderingen fra Ole Caspersen. Han er dyreværnsinspektør<br />
i foreningen Dyrenes Beskyttelse og har en faglig baggrund<br />
som dyrlæge med over 20 års arbejde med behandling og<br />
kontrol af kvæg.<br />
Et af de punkter, hvor Ole Caspersen godt kunne tænke sig en<br />
forbedring for de danske kalve, er muligheden for at komme udendørs<br />
og røre sig i en fold eller løbegård.<br />
I Dansk Kalv konceptet er kalvene flokvis opstaldet i bokse med<br />
begrænset plads til at bevæge sig. Pladskravet er minimum 4,4<br />
kvadratmeter pr. dyr for store kalve på 300 kg levende vægt.<br />
Selv om der er masser af frisk luft i stalden, burde kalvene kunne<br />
komme udendørs, mener Ole Caspersen.<br />
Han kritiserer også, at det er almindeligt med dybstrøelse over<br />
hele gulvet og ikke noget område med hårdt underlag i stalden.<br />
– Dybstrøelsen med halm er godt for dyrene at ligge i. Og det er<br />
meget bedre, end hvis der var spaltegulv over det hele. Men det<br />
ville være godt, hvis kalvene også havde et område med betongulv.<br />
Det ville give dem stærkere og sundere klove, siger han.<br />
Trods disse kritikpunkter opfordrer Ole Caspersen forbrugerne<br />
til at købe dansk kalvekød.<br />
– Den danske produktion har betydelig bedre dyrevelfærd end<br />
den hollandske. Og hvis ikke forbrugerne køber dansk kalvekød,<br />
vil mange af kalvene blive eksporteret til opfedning i Holland,<br />
påpeger han. 2.<br />
Partering af kalv<br />
A Hals – koges, braiseres, hakket kød<br />
B Tykkam – gryderetter, hakket kød<br />
C Bov – kogning, braisering, gryderetter<br />
D Spidsbryst – supper og kogte retter, farseret kalvebryst<br />
E Kam – steg, koteletter med skaft, helstegt filet eller<br />
kotelleter uden ben<br />
F Tyndsteg – eller koteletter<br />
G Halestykke/tyksteg – stegning<br />
H Kølle – udbenes og deles i fire stykker.<br />
Yderlår til sammenkogte retter, benløse fugle, braiseret<br />
hel i gryde og hakkekød.<br />
Inderlår til wienersnitzel, helstegt i gryde, benløse fulge,<br />
saltimboca (italiensk ret)<br />
Lårtunge til saltkød. Klump til ragout og hakket kød<br />
I Mørbrad – hel eller skivet til medaljoner<br />
J Slag – rullesteg og rullepølse<br />
K Bryst – gryderetter som frikassé og suppe<br />
L Tværreb – kogte og braiserede retter<br />
M For- og bagskank – osso buco og suppe<br />
Tilberedning af kalv<br />
I dag er kalvekød sjældent fra kalve, dvs. 6 mdr. gamle dyr,<br />
men snarere fra ungkvæg – ungtyre eller kviekalve.<br />
Kalve fodret med mælk eller mælkeerstatning får lyst kød.<br />
Kalve på græs får mere jern, som gør kødet mørkere. Godt<br />
kalvekød er lyserødt og fast, fedtet hvidt og fast. Lugten er<br />
svagt mælkeagtig.<br />
De forskellige kødstykker fra kalv er ikke så forskellige som<br />
hos voksne dyr. De fleste er møre og kan tilberedes på forskellige<br />
måder, da bindevævet endnu ikke er fuldt udviklet.<br />
Kalvekød indeholder kun lidt fedt og meget vand, derfor kan<br />
dybfrysning gøre kødet sejt.<br />
Selvom kalvekød er meget mørt, er det ikke egnet til tilberedning<br />
ved stærk varme på grund af det lave fedtindhold.<br />
Ovn- og grillstegning skal ske ved lavere temperatur end for<br />
andre kødtyper. Resultatet bliver ofte bedre, hvis kalvekødet<br />
grydesteges eller simrer med væske. Det hjælper desuden at<br />
spække eller bardere kødet.<br />
Kalvefond stivner til en fast gelé og kan danne basis for<br />
gode, blanke saucer. Man tilsætter ofte kalveben til gryderetter<br />
med andre typer kød for at gøre saucen mere fyldig.<br />
Collagenet i bindevævet og benene opløses til gelatine i<br />
varmt og fugtigt miljø.<br />
kilde: den klassiske køkkenskole af anne willan,<br />
dansk udgave på gads forlag, 1994
Kalven er malet af Annette Holdensen, der tidligere har udstillet lignende billeder. Hun<br />
fortæller i forordet til ’Dialog med en kogebog’ at hun i Sverige mødte to kvinder, hvis<br />
mødre var kommet dertil som flygtninge under den finske vinterkrig. ’De fortalte, hvordan<br />
deres mødre og bedstemødre under flugten havde medbragt deres kvæg og en vogn læsset<br />
med foder til dyrene. Deres historier gjorde dybt indtryk på mig. Det var en vældig påmindelse<br />
om hvor nært knyttet husdyrene engang var til den menneskelige overlevelse.’<br />
Oplevelsen fik billedkunstneren til at male, tegne og brodere billeder, hvor hun redegør<br />
for dyrenes muligheder. Hun fylder sine billeder, broderier og væverier med bogstaver, som<br />
man må stave sig igennem. For at opdage, at det som oftest er opskriften på, hvordan<br />
dyret kan tilberedes.<br />
Billederne er en form for meditation, et forsøg på at forme en livsanskuelse ’verden set<br />
fra konen i køkkenet’, skriver Annette Holdensen.<br />
47
48<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Madklubben mødes den første tirsdag i måneden, snakker, lærer og laver mad fra<br />
alverdens køkkener. Kok Hanne Holm er ’holdfører’ og står for det asiatiske islæt.
Vi var trætte af at skulle være ude klokken 22, når pedellen kom<br />
for at lukke. Og det var heller ikke så sjovt i længden at spise<br />
middagen ved borde i pygmæstørrelse, siger kok Hanne Holm,<br />
der sørgede for at skolekøkkenet blev skiftet ud med lokalet i<br />
den gamle fabrik.<br />
vi ses over gasblusset<br />
Madklubben giver udfordringer til det hjemlige køkken. Vi får en<br />
masse tips og inspiration til nye retter sådan en tirsdag aften, siger<br />
Hanne Hauerslev (tv).<br />
tekst: mette jensen .2 Selvfølgelig er vi vilde med at lave mad.<br />
Men det sociale vejer tungest, erkender en lille gruppe madentusiaster,<br />
der mødes over gasblussene en tirsdag om måneden i en<br />
nedlagt kiksefabrik på Christianshavn<br />
Det er tirsdag, og der er gang i bageriet.<br />
Bortset fra fliserne på væggene er det ikke særligt fabriksagtigt.<br />
Der er heller ikke længere kiks på pladerne, til gengæld er der blus<br />
under gryderne, og her dufter himmelsk af karry og varm olie.<br />
Og snakken går.<br />
– Det er vist for de indforståede, blinker Dorthe Elise Svinth og<br />
vender for en stund tilbage til sit ‘eget gasblus’. Tre kvinder er faldet<br />
i staver over ‘gamle dage’. De har læst sammen og kender<br />
både hinanden og vennernes venner. Så der er nok at snakke om<br />
og holde styr på.<br />
Og det er vigtigt, når madklubben mødes.<br />
Social madklub<br />
De fleste har kendt hinanden i årevis. Men det hænder, der kommer<br />
nye til, når nogen falder fra.<br />
– Men man kan kun blive medlem, hvis man bliver anbefalet af<br />
en af de andre. Sådan er reglerne, fortæller Anne Marie Kobbernagel,<br />
der har været med i ‘klubben’ i tre år. Mens Dorthe Elise er ny.<br />
– Vi får jo altid lige stukket en finger i jorden og hørt, hvordan<br />
det går med det hjemlige, siger hun. Selvfølgelig er vi optagede af<br />
mad. Men de fleste er her for det sociale..<br />
Og de to ting går godt i spænd.<br />
– Det er noget særligt at spise sammen. Og det gør det ekstra<br />
stærkt også at have lavet maden sammen, tilføjer Allan Scharff,<br />
der netop er blevet færdig med at støde en gul karrypasta i den<br />
kæmpestore morter.<br />
I en travl hverdag med arbejde og familie er det ikke så ligetil at<br />
holde venskaber ved lige. Men når det kan kombineres med at ‘gå p<br />
foto: henrik frydkjær<br />
49
50<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Vi har skillinget sammen til en opvasker. Når vi har nydt middagen<br />
er det for surt at skulle bruge endnu en time på at<br />
vaske op, mener Allan Scharff.<br />
p til madlavning’ og det i øvrigt er én tirsdag om måneden, kan det<br />
godt lade sig gøre at prioritere tiden til det, mener Hanne Hauers-<br />
lev.<br />
– Når dagene oven i købet er lagt fast for et år ad gangen, så er<br />
det nemmere. Det er ligesom at gå til sport. Noget man gør for sig<br />
selv.<br />
Dorte Elise og Anne-Marie er ikke helt med på sammenligningen.<br />
– Det er bedre end sport, for der går ikke konkurrence i det,<br />
mener Elise.<br />
Anne Marie skæver til vinglassene og mener, at dét nok ikke ville<br />
gå i håndboldklubben.<br />
Plads til nydelse<br />
Madklubben har eksisteret i seks år. Undervejs er skolekøkkenet<br />
blevet skiftet ud med lokalet i den gamle fabrik. Og det er en klar<br />
forbedring.<br />
– Vi var trætte af altid at skulle være ude klokken 22, når pedellen<br />
kom for at lukke. Der var ikke plads til, at herrerne kunne blive<br />
hængende over en god cigar, smiler Hanne Holm. Og så var det i<br />
øvrigt heller ikke så sjovt i længden at spise middagen ved borde i<br />
pygmæstørrelse, tilføjer hun.<br />
Alle har været med til at sætte lokalet flot i stand og står også i<br />
dag for småreparationer, når noget trænger. Ved fælles hjælp er<br />
det også lykkedes at udstyre stedet med lækkert køkkentøj.<br />
Noget er sponsoreret, men medlemmerne har også haft pungen<br />
fremme. Og den fælles indsats er med til at skabe stemning og<br />
give ejerskab til stedet.<br />
– Æstetikken forhøjer i den grad nydelsen ved maden. Så vi har<br />
gjort en stor indsats for at få ‘sommerhusudstyret’ erstattet af<br />
smukt porcelæn og gedigent køkkentøj, fortæller kok Hanne<br />
Holm, der er ‘holdfører’ i klubben – og kendt for sine mange bøger<br />
om thai-køkkenet.<br />
Karry inspiration<br />
I aften underviser hun i thaimad og øser af sin viden om krydderier,<br />
teknik mv., mens madholdene gør en ihærdig indsats for at<br />
følge de omdelte opskrifter og få maden klar til klokken 21.<br />
Der bliver kogt nudler – nogle bliver friturestegt til sprødt drys –<br />
trukket rejer på spyd, marineret kyllingekød, wokket grøntsager<br />
og – ikke mindst – stødt karry. Alle smage er med – salt, sødt, surt,<br />
bitter og umami. Ligesom måltidet er en kombination af blødt og<br />
sprødt.<br />
Hanne Hauerslev står for planlægningen, og som regel lykkes<br />
det at engagere forskellige undervisere i løbet af en sæson. Det<br />
betyder også, at menuen skifter mellem f.eks. dansk, fransk, italiensk<br />
og asiatisk mad.<br />
– Det er en god måde at forny sit eget køkken på. Vi får en masse<br />
praktiske tips og inspiration til nye retter sådan en tirsdag aften.<br />
Og opskrifter med hjem. Maden går ofte igen hjemme hos mig i<br />
ugen efter, siger hun.<br />
Hvem ta’r opvasken<br />
Lidt i 21 står maden på bordet. Og de forskellige retter præsenteres.<br />
Når middagen er spist – og cigaren røget – er der også vasket op.<br />
– Vi har skillinget sammen til en ‘opvasker’. Når vi har nydt middagen<br />
og klokken er 22-23, så er det for surt at skulle bruge endnu<br />
en time på at vaske op, mener Allan Scharff. 2.
Glasklare risnudler, der også kan sprødsteges<br />
i olie ved høje temperaturer.<br />
Gul karry med kylling og nudler<br />
4 personer<br />
500 g kyllingefilet i tynde strimler<br />
2-3 spsk karrypasta<br />
1 ½ dåse kokosmælk (600 g)<br />
1 stor håndfuld grønne bønner i mindre<br />
stykker<br />
200 g grønne ærter<br />
4-5 spsk olie til stegning<br />
Karrypasta<br />
2 tsk korianderfrø<br />
2 tsk spidskommen<br />
1 spsk tørret knust chili<br />
2 tsk karrypulver<br />
1 tsk salt<br />
1 skalotteløg, finthakket<br />
2 tsk hvidløg, finthakket<br />
1 spsk galangarod, finthakket<br />
1 stilk citrongræs, fintsnittet<br />
Dressing<br />
2 friske, små, røde chilier<br />
2 skalotteløg i tynde skiver<br />
2 forårsløg i skrå skiver<br />
4-5 spsk limesaft<br />
4-5 spsk fiskesovs<br />
250 g nudler, 50-100 g steges i rigelig olie,<br />
resten koges<br />
Tilbehør<br />
Friske thailandske basilikumblade<br />
Thailandsk agurkesalat<br />
foto: henrik frydkjær<br />
2 Lav karrypastaen ved at støde krydderi-<br />
erne i morteren i nævnte rækkefølge.<br />
Knæk 50-100 nudler, så de er helt skilt ad,<br />
og steg dem i rigelig olie på en pande, og<br />
lad dem tørre på køkkenrulle.<br />
2 Bland chili, løg, limesaft og fiskesovs i<br />
en skål, og lad blandingen trække 15-20<br />
min.<br />
2 Varm olie i en tykbundet gryde, og rist<br />
karrypasta heri under omrøring. Pastaen<br />
må ikke brune. Hæld derfor 1 spsk kokosmælk<br />
ved, så krydderierne ikke brænder<br />
på. Tilsæt kødet og lad det stege i 5-6 min.<br />
Skru ned for varmen og kom resten af kokosmælken<br />
og bønnerne i. Lad retten<br />
simre 5-10 min. uden låg. Varm ærterne i<br />
retten.<br />
2 Kog resten af nudlerne i rigeligt vand<br />
tilsat salt og lidt olie til de er møre – 2-3<br />
minutter. Lad dem dryppe af i en sigte.<br />
Anret nudlerne på et fad, hæld karryretten<br />
over og dernæst dressingen. Drys de<br />
sprøde nudler og basilikumbladene over<br />
til sidst og servér agurkesalat til.<br />
Opskriften er fra bogen:<br />
Karry<br />
Af Hanne Holm<br />
Forlaget Klematis<br />
170 sider, 298 kr.<br />
51<br />
foto: foto fra bogen
52<br />
spis bare<br />
Blomster i maden hænger måske sammen med minderne om<br />
bedstemor. Rosenvand i pebernødder og kandiserede violer<br />
som kagepynt. Men man kan så meget andet med blomster,<br />
fortæller Anemette Olesen.<br />
en blomstrende tallerken
foto: scanpix<br />
tekst: anemette olesen .2 Smukt og spiseligt på en gang. Meget<br />
bedre bliver det ikke. Og så kræver det kun et minimum af kendskab<br />
til botanikken at forskønne sin tallerken med blomster.<br />
Kineserne spiste mange smagfulde blomster allerede 3.000 år før<br />
vores tid. Japanerne blev inspireret, og de bruger også i dag blomster<br />
som en vigtig ingrediens i maden.<br />
I vores del af verden blev det grækerne, der satte blomster på<br />
menuen. Siden blev romerne inspireret, og de fattede især interesse<br />
for roserne, for ifølge folketroen kunne rosen forhindre drukkenskab.<br />
Derfor strøede man roser i vinen.<br />
Efter romerrigets fald var blomstermad på standby, indtil korsridderne<br />
bragte ny inspiration med hjem fra Syden og Østen. Men<br />
der skulle gå flere århundreder, før blomster igen blev populært<br />
at spise.<br />
Blomstervand og kagepynt<br />
I dag kender de færreste brugen af blomster i maden som andet<br />
end en svag erindring fra bedstemors tid. Vi kender ikke de almindelige<br />
blomsters kulinariske værdi. Kun rose og viol har beholdt<br />
en plads i erindringen. På apoteket kan man købe rosenvand, der<br />
bruges i opskrifter på pebernødder. Og kandiserede violer til kagepynt.<br />
Det kan dog meget nemt være den uægte slags, hvor sukker,<br />
farve og aroma har erstattet den sarte smag af viol.<br />
Efterhånden dukker de spiselige blomster op på torve og grøntmarkeder.<br />
Det vidner om en ny interesse for blomster i maden. En<br />
spiselig blomsterhave er det endog også blevet til i Christiansgave<br />
Park i Thisted. Her findes 60 forskellige spiseblomster.<br />
Lidt besked om botanik<br />
Helt uden kendskab til botanik går det ikke. Ligesom med svampene<br />
skal man ikke blot smage sig frem, for der findes giftige planter<br />
som f.eks. gyldenlak, stormhat, fingerbøl, julerose og adonis.<br />
Nogle blomster er flotte og nemme at få fat på, men de har ikke<br />
så megen smag i sig. De pynter med deres farver og faconer, f. eks.<br />
blomster af tusindfryd, lungeurt, ærenspris, kornblomst, og stolt<br />
kavaler.<br />
53
54<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Andre dufter og smager sødt af honning f. eks. mælkebøtte,<br />
hosta og kløver. Andre igen smager syrligt som skovsyre. Pebret,<br />
som nellike, syren og blomsterkarse. Eller parfumeret som viol,<br />
rose og jasmin.<br />
Nogle blomster har en sprød konsistens og går fint i salat f. eks<br />
gladiolus, hibiscus og hjulkrone, mens andre bliver for skarpe i<br />
smagen og må doseres med varsomhed – f.eks. syren, krysantemum,<br />
duftpelargonie og skovmærke. 2.<br />
Dem tager du ikke fejl af:<br />
Rose, viol, stedmor, ærenpris, tusindfryd, nellike, stolt kava-<br />
ler, hyld, lind, katost, daglilje, gladiolus, morgenfrue, mælkebøtte,<br />
hæg, syren, syre, forglemmigej, kløver, lavendel, kodriver,<br />
kålblomster, sennep, kamille m.fl.<br />
Når du begiver dig ud med kurven<br />
Blomster er skrøbelige og skal indsamles med største varsom-<br />
hed og helst så sent som muligt før anvendelse.<br />
Pluk aldrig, hvor der er anvendt sprøjtegifte. Brug ikke købeblomster,<br />
hvis du ikke ved, hvordan de er blevet behandlet.<br />
Pluk aldrig blomster, du ikke er sikker på. De kan være giftige.<br />
Pluk, når duggen er forsvundet, så er der mest duft og smag<br />
i blomsterne.<br />
Pluk kun sunde blomster, der ikke er angrebet af insekter og<br />
svamp<br />
Bræk varsomt blomsterne af planten og læg dem i kurven<br />
Skyl dem med lunkent vand og ryst vandet af dem. Læg dem<br />
på et stykke køkkenrulle, så væden absorberes.
Blomstersaft<br />
Kom enten rose, hyld, lindeblomst, kaprifolie, mjødurt eller<br />
andre duftende blomster i en gryde, dæk med vand og bring i<br />
kog. Si væsken efter ca. 10 minutter. Smag til med citron og sukker<br />
og fortynd drikken efter behag.<br />
Blomstervand kan tilsættes geleringsmiddel, og du har en<br />
skøn blomstergelé til kødretter eller som marmelade på kiks.<br />
Blomster af mælkebøtte bør kun overhældes med kogende<br />
vand. Hvis de koger med, bliver smagen bitter.<br />
Blomstersmør<br />
Tag randblomster af morgenfrue, kornblomst, rose, gul okseøje<br />
og stedmoder, og kom den i en foodprocessor sammen med<br />
smør. Beregn en håndfuld blomster pr. 250 g smør. Brug den farverige<br />
smør på nybagt brød, knækbrød eller honningkage.<br />
Blomsterte og krydderi<br />
Tag friske blomster og læg dem til tørre på et rent viskestykke<br />
et mørkt og ventileret sted. Bland blomsterne med tørrede<br />
krydderurter.<br />
Gode blomster til te er lind, kamille, krydderurteblomster,<br />
kornblomst, katost og kaprifolie.<br />
Tørrede blomster, som er knastørre, kan findeles i en morter<br />
og bruges som drys på bagværk, fromager mm.<br />
Gode blomster at pulverisere er raps, viol, stolt kavaler, krysantemum<br />
m.fl.<br />
Blomstereddike<br />
Vælg blomster med kraftige farver og lav flotte eddiker af lavendelblomster,<br />
basilikum, roser, gladiolus, kornblomst og katost.<br />
Hvis blomsterne ikke giver nok smag, kan der krydres med<br />
diverse krydderurter f.eks. pebermynte, timian, citronmelisse<br />
m.fl.<br />
Vi har glemt blomsternes kulinariske værdi. Men kokkene<br />
vil nok råde bod på manglen og igen serverer blomster,<br />
friske eller kandiserede, afhængig af årstiden.<br />
anemette olesen<br />
Kandiserede blomster<br />
Kun blomster med store kronblade eller flade blomster i<br />
passende størrelse er værd at kandisere. Vælg f. eks. rosenrandblomster,<br />
primula, stedmoder og blomster af hosta.<br />
Pisk en æggehvide luftig med en gaffel. Dyp hver frisk<br />
blomst i ‘limen’ og derefter i sukkeret. Det er nok at dyppe<br />
på den ene side af blomsten. Læg de kandiserede blomster<br />
på oliesmurt pergamentpapir, og lad dem tørre.<br />
De tørrede og kandiserede blomster kan gemmes i kagedåser<br />
og lægges i lag med pergamentpapir imellem.<br />
Blomstersukker<br />
Smagen af sommer kan gemmes ved at komme blomster i sukkeret:<br />
Kom tre håndfulde blomster af f.eks. rose, viol, nellike,<br />
madonnalilje eller mælkebøtte i foodprocessoren sammen med<br />
5 dl sukker. Findel til det er jævnt og brug sukkeret til at søde<br />
bagværk, urtete og isdesserter. Gylden sukker med rose og natlys<br />
kan anbefales.<br />
55
56<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Det er svært at vente på de danske sommergrøntsager. Så det<br />
ender som regel med, at vi tager hul på sæsonen ved at købe<br />
spanske, italienske eller franske. Men der er grund til at vente.<br />
De danske smager bedst. Og det er ikke så økologisk at sende<br />
grøntsagerne ud på en lang transport, mener Nanna Simonsen.<br />
de kommer<br />
til sommer<br />
tekst: nanna simonsen .2 Danske sommergrøntsager smager<br />
bedre, er billigere og skal ikke transporteres så langt.<br />
Hvornår kommer de? Til sommer, er det rigtige svar. Men det er<br />
nok de færreste af os, der kan vente. Jeg ved i hvert fald, at jeg al-<br />
lerede en gang først i april faldt i med en spansk, økologisk spids-<br />
kål. Og efter bare en uge eller to lod jeg mig friste af nogle hvide<br />
asparges fra Frankrig.<br />
Det er svært at vente på den danske sæson. For aspargesenes<br />
vedkommende er det omkring første maj og de nye kartofler kom-<br />
mer midt i juni. De fleste andre nye grøntsager kommer først i juli,<br />
ja hen imod august. Her taler vi selvfølgelig om dem, der dyrkes på<br />
friland og ikke i drivhuse.<br />
Velkommen til sommeragurker<br />
For ikke så forfærdelig mange år siden – måske bare 50 – var sæsonen<br />
for nye grøntsager ensbetydende med sæsonen for nye danske<br />
grøntsager. Indtil den nye høst, bestod grøntsagsudvalget af<br />
rodfrugter, kartofler, kål og porrer, som havde klaret sig i kuler,<br />
kældre og kølelagre fra sidste høst. Det stod selvfølgelig enhver<br />
frit for at supplere de grove grøntsager med lettere sager, som<br />
frisk vinterspinat, ærter, bønner og asparges fra dåse eller dybfrost.<br />
En gang i marts når forårsolen havde fået magt, og der kom gang<br />
i drivhusene, kunne vi i begyndelsen af april skeje ud med skiver af<br />
frisk, grøn agurk på leverpostejmadderne og henrykkes over tomatmadder<br />
med den første purløg fra haven.<br />
Sådan var det en gang, og sådan er det som bekendt ikke mere.<br />
Heldigvis og øv for det på samme tid.<br />
En tvetydig fornøjelse<br />
Heldigvis, fordi det kan være lidt tungt, måned efter måned, at<br />
skulle variere tilberedningen af de samme gamle rødder, så de harmonerer<br />
med majvejret og de bare sommerben. Og heldigvis, fordi<br />
vi så ikke skal spise så mange dåseasparges og dybfrosne bønner.<br />
Men øv, fordi det miljømæssigt ikke er spor fornuftigt at spise<br />
fødevarer, der har været transporteret den halve verden rundt,<br />
før de når vores tallerkener. Og øv, for når vi kan få alting hele<br />
tiden, så snyder vi os selv for den fornøjelse, det faktisk er at gå<br />
og glæde sig til noget. Og mere øv, fordi vi ved at købe alle de importerede<br />
grøntsager, faktisk er med til at lukke eller i hvert fald<br />
begrænse dyrkningen af grøntsager i Danmark. Der bliver færre og<br />
færre gartnerier.<br />
Selv i højsæsonen for danske grøntsager, kan de importerede<br />
ofte sælges billigere. Det er en skam, for de danske smager for de<br />
flestes vedkommende bedre. Langsom vækst og et ikke for varmt<br />
klima giver nemlig tid til udvikling af smag og aroma. Men da vi<br />
danskere generelt er mere optaget af pris end af gastronomisk<br />
kvalitet, er det ofte de importerede, der vinder vores gunst.<br />
Asparges<br />
Skuddene fra stauden asparges høstes – eller stikkes – inden de<br />
folder sig ud. Får de lov at vokse op og folde sig ud, bliver de til<br />
det spindelvævsfine, grønne løv som blomsterhandlere – navnlig<br />
før i tiden – satte mellem roser og fresia som ‘grønt’ i buketten.<br />
Asparges dyrkes på sandede jorde. Ud på foråret voldes jorden<br />
op, så solens stråler kan ramme de skrå sider og varme dem. På<br />
den måde kan man regulere jordtemperaturen og næsten altid<br />
være sikker på sæsonstart omkring første maj.<br />
Hvide asparges og grønne asparges er samme plante. De hvide er<br />
blot hvide, fordi de ikke har fået lys. Hvide asparges skæres under<br />
jorden med et særligt jern.<br />
Sæsonen for hvide asparges slutter omkring Sankt Hans, mens<br />
de grønne som regel kan stikkes lidt længere.<br />
Kog asparges i rigelig, saltet vand. Nogle kommer lidt sukker i<br />
vandet for at fremme aspargessmagen. Kog de grønne i 1½-2½<br />
min. – alt efter tykkelse. De smager mest af asparges, hvis de får<br />
lov at koge så længe. Hvide asparges skal koges i 4 min (6-7 hvis de<br />
er meget tykke).<br />
Server de kogte asparges med frisks, blødt smør, der er rørt med<br />
lidt citronsaft, en smule salt og dijonsennep og derefter afkølet,<br />
så det er koldt, når det serveres til de varme asparges. Lidt frisk- p
Sauce Mousseline<br />
4-6 personer<br />
1½ dl piskefløde<br />
200 g smør<br />
3 pasteuriserede æggeblommer<br />
¾ spsk hvidvinseddike<br />
3 spsk hvidvin<br />
lidt salt og peber<br />
3-4 tykke hvide, friskkogte asparges<br />
25-35 g friskpillede fjordrejer pr person<br />
friskhakket kørvel<br />
2 Pisk fløden til et blødt skum og stil<br />
det i køleskabet. Smelt smørret i en kasserolle.<br />
Hæld det forsigtigt over i en skål<br />
og kasser det sidste hvidlige bundfald<br />
(salt og vand fra smørret). Hold det klarede<br />
smør varmt. Kom æggeblommerne i<br />
en skål og rør dem med eddike, hvidvin,<br />
lidt salt og peber. Sæt skålen over vandbad.<br />
Pisk konstant i æggemassen, mens<br />
den varmer. Når den føles varm for lillefingeren<br />
tilsættes en lille smule af det<br />
Asparges med mousselinesauce er kongen<br />
af alle aspargesserveringer. Og hvis man<br />
spiller flottenheimer og kaster en lille håndfuld<br />
friskpillede fjordrejer over hver portion,<br />
er det, så man får tårer i øjnene.<br />
varme smør, pisk ihærdigt og tilsæt lidt<br />
mere smør. Tilsæt resten af smørret på<br />
samme måde – lidt efter lidt under konstant<br />
piskning. Løft indimellem gryden<br />
op af vandbadet. Fortsæt piskningen til<br />
saucen er jævn og tyk.<br />
2 Smag saucen til og vend flødeskummet<br />
forsigtigt i.<br />
2 Server straks til de dampende. hvide<br />
asparges, og drys fjordrejer over hver<br />
portion.<br />
foto: lars ranek<br />
57
58<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
p<br />
høvlet peberrod i smørret er ikke dårligt. Eller server med friskhøvlet<br />
peberrod og ‘nøddesmør’ – smør der lige har bruset af og er<br />
blevet gyldenbrunt.<br />
Rå asparges kan simres møre på panden (under låg) i olivenolie<br />
eller smør og servers med friskhøvlet parmsean, hakkede friske<br />
krydderurter, lidt citron og sort peber.<br />
Røget laks, røget skinke og lufttørret italiensk eller spansk<br />
skinke er klassikere til asparges. Skinken kan også vikles om rå<br />
asparges, som derefter langsomt sauteres møre i en smule olie på<br />
stegepanden under låg.<br />
Asparges gør underværker i sommerens stuvninger og frikasseer.<br />
Dagen efter er der dømt tarteletter.<br />
Nye gulerødder<br />
Tanken om at hive sine egne gulerødder op af jorden er besnæ-<br />
rende. Jeg har dog aldrig haft rigtigt held med mit forehavende.<br />
De har været fulde af orm og faktisk heller ikke smagt særlig godt.<br />
Måske har jeg bare ikke sået de rigtige sorter, for selvom sommergulerødder<br />
aldrig har samme store og krydrede smag, som gulerødder<br />
i september, oktober, ja hele vinteren, så har jeg dog fået<br />
sommergulerødder, der var rene delikatesser.<br />
Når man køber gulerødder med top, skal man endelig brække<br />
toppene af med det samme. Ellers bruger roden al sin kraft og<br />
saft på at holde toppen frisk.<br />
Damp eller kog dem i saltet vand, med en smule sukker – endelig<br />
ikke for længe, de skal have lidt bid. Server med smør eller en ekstra<br />
god jomfruolivenolie, hakket persille, kørvel, dild eller purløg.<br />
Prøv også med hakket mynte og suppler med friskpresset citron.<br />
Sauterede nye gulerødder er også gode. Læg finthakket hvidløg<br />
ned til dem kort før, de er færdige, og giv dem et klem citron, der<br />
kan sætte den søde smag i relief.<br />
Ærter<br />
Nybælgede, friske ærter er vidunderlige, når de vel at mærke er<br />
friske. Og det er ikke altid så let at få fat i – med mindre man har<br />
dem i haven, eller bor ved siden af en ærtemark, hvor man kan<br />
holde øje med dem og stjæle sig til en posefuld, den dag de er<br />
høstklare. Man kan nemlig ikke sige, at ærterne skal være modne.<br />
De skal være færdigudviklede, men ikke modne. Modne ærter, er<br />
ærter hvor sukkerindholdet er omdannet til stivelse. På det stadie<br />
er de grove og ikke spor charmerende.<br />
Det man med længsel tænker på, er altså ærter, der er høstet<br />
mens sukkerindholdet er på det højeste og smagen dermed i top.<br />
Og det kan ganske enkelt være et kapløb med tiden at få dem distribueret<br />
og solgt, inden de når at blive kedelige.<br />
For at gardere sig mod supermarkedets trætte ærter, kan man jo<br />
lige tage en smagsprøve, inden man køber ...<br />
<strong>Spis</strong> de bælgede ærter rå i en salat. Eller giv dem en kort tur i kogende<br />
saltet vand og spis dem med smør og hakket mynte og persille.<br />
Nye ærter er skønne i risotto. Eller blancherede og vendt<br />
med friskkogt pasta, lidt fløde, firskreven parmesan, sort peber<br />
og hakket mynte og persille.<br />
Og så er det ikke en rigtig sommer, hvis man ikke har fået en fin<br />
og velkogt hamburgerryg med dampede nye grøntsager. Og ærterne<br />
må gerne dominere.<br />
Spidskål og sommerhvidkål<br />
Sommerhvidkål er helt unge hvidkål som endnu ikke er blevet<br />
tætte og massive. Smagen er mild og fin. Spidskål er aflang og<br />
spids. Smagen er også mild, men knapt så sødlig og sart som sommerkålens.<br />
Begge kål er omgivet af grove, mørkegrønne blade, som bør<br />
fjernes. De smager besk og vil ødelægge den fine smag af det lysep
Sommergrøntsager i grøn dressing<br />
4-5 personer<br />
1 kg blandede sommergrøntsager, 4-5<br />
slags<br />
salt<br />
½ fed hvidløg<br />
1 strimmel skal af øko-citron<br />
Dressing:<br />
1 lille skalotteløg<br />
1 lille bdt: kørvel, persille og dild og lidt<br />
løvstikke<br />
¾ dl jomfruolivenolie<br />
lidt reven skal af en økologisk citron<br />
1½ spsk citronsaft<br />
1 lille fed hvidløg<br />
1 tsk dijonsennep<br />
½ dl fløde<br />
salt og peber<br />
evt. sukker<br />
2 Gør alle grøntsager i stand. Skær de<br />
store i mundrette stykker. Hold dem i<br />
bunker hver for sig. Bring en stor gryde<br />
vand i kog tilsæt salt, hvidløg og citronskal.<br />
Blancher grøntsagerne, én slags ad<br />
gangen. Kom dem i koldt vand, efterhånden<br />
som de har fået nok. Lad dem dryppe<br />
af i et dørslag.<br />
2 Pil skalotteløget og hak det meget<br />
fint. Gør krydderurterne i stand og hak<br />
dem fint. Kom halvdelen af urterne i<br />
blenderen sammen med olie, reven citronskal<br />
og saft samt hvidløg, sennep,<br />
fløde, salt, peber og ca. ½ dl vand. Blend<br />
til dressingen er jævn og cremet. Smag til<br />
med lidt sukker eller citron. Bland resten<br />
af krydderurterne med det hakkede skalotteløg.<br />
2 Læg grøntsagerne på et fad, hæld<br />
dressingen over og drys med krydderurter<br />
og løg.<br />
foto: lars ranek<br />
59
60<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
p kålhovede. Stokken – eller marven – er sjældent særlig grov, og<br />
kan sagtens spises.<br />
Fine strimler kål blandet med sommerens salatblade i en gam-<br />
meldags flødedressing eller i en olie-eddike dressing er godt. Eller<br />
kålen kan flækkes, skæres i kvarte, dampes og servers med en<br />
mousselinsauce (se opskrift). Rygeostcreme rørt af rygeost, lidt<br />
mælk, sennep og cremefraiche er en mulighed. Sommerkål og<br />
spidskål med bacon eller pancetta er også nem sommermad:<br />
Steg terninger af bacon eller pancetta så de bliver gyldne og<br />
møre. Tilsæt strimler af kål – mindst to hoveder til fire personer.<br />
Tilsæt salt og peber, læg låg på og lad det hele dampe i 6-7 minutter<br />
til kålen er mør.<br />
Spinat<br />
Spinat er en ét-årig bladgrønsag som kan sås og høstes næsten<br />
hele året, bare ikke i perioder med langvarig, hård frost. Men den<br />
bedste spinat er alligevel den tidlige, fra sent på foråret og først<br />
på sommeren. Den har bløde, lysegrønne blade – modsat den lidt<br />
grove og mørke vinterspinat.<br />
Spinat smager ‘grønt’, sødligt og godt med en tone af noget basisk,<br />
til trods for at den indeholder oxalsyre – ligesom rabarber.<br />
Det er oxalsyren, der giver fornemmelsen af ru tænder, når man<br />
har spist den. Det skal dog ikke få nogen til at bruge non-oxal som<br />
godt nok neutraliserer syren, men også fuldstændig ødelægger<br />
smagen. Den smule syre, der er passiviseres fint af det fedtstof,<br />
som stort set altid indgår i tilberedning af spinat.<br />
Som salat smager rå spinat godt sammen med hakket æg, croutoner<br />
og en dressing med god olie, lidt eddike og sennep til at<br />
matche spinatens basiske smag.<br />
Lynstegt spinat med chili og hvidløg er godt. Varm olivenolie op i<br />
en stor wok eller stegepande. Kom en lille flækket rød chili på panden.<br />
Lad den stege i ca. 20 sekunder. Skru op på fuldt blus og kom<br />
så spinat og lidt hakket hvidløg på panden. Vend rundt hele tiden<br />
og tag spinaten af blusset, så snart den er klasket sammen. Smag<br />
til med salt, peber og lidt citron. 2.<br />
foto: lars ranek<br />
Spidskål med spidskommen<br />
og koriander i fløde<br />
Beregn ½ spidskål pr. person.<br />
2 Skær hovederne i kvarte og damp dem i 3-4 min. i<br />
letsaltet vand.<br />
2 Tag kålen op og kog vandet ind, til der kun er en<br />
anelse tilbage. Tilsæt 3 dl piskefløde og lad det koge<br />
ind til ca. 2 dl. Imens ristes ½ tsk koriander og ½ tsk<br />
spidskommen et øjeblik på en tør pande.<br />
2 Knus krydderierne, og kom dem i fløden. Lad dem<br />
koge med et øjeblik. Smag til med citronsaft, salt og<br />
peber og kom kålen i. Lad det simre i 1-2 min til kålen<br />
er varmet igennem.
Vinaigrette<br />
Et strejf af genialitet!<br />
Unilever Foodsolutions A/S · Tlf. 43 28 43 00<br />
CITRUS<br />
RASPBERRY<br />
SESAME SOY<br />
BALSAMIC<br />
61<br />
Hellmann’s har udviklet et sortiment af vinaigretter,<br />
baseret på råvarer af høj kvalitet,<br />
der hjælper dig med at tilføre smag, farve<br />
og tekstur til dine salater.<br />
Hellmann’s vinaigretter er rene og naturlige<br />
produkter uden kunstige smags- og<br />
farvestoffer og uden konserveringsmidler.
62<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Den europæiske fødevareindustri søger om tilladelse til<br />
at sundhedsanprise tusindvis af madvarer og kosttilskud.<br />
EU’s videnskabelige rådgivere skal vurdere industriens<br />
ønsker. Derefter begynder et politisk spil om, hvilke lovord<br />
vi fremover kan læse på emballagen.<br />
kamp om lovordene<br />
tekst: per henrik hansen .2 Fra 2010 skal danske forbrugere<br />
forholde sig til mange flere rosende ord fra producenterne om,<br />
hvor god den denne eller hin fødevare er for sundheden. 2010<br />
er nemlig fastsat som året, hvor kommissionen skal blive færdig<br />
med en fælles europæisk liste over, hvilke sundhedsanprisnin-<br />
ger det skal være tilladt at sætte på fødevarer og kosttilskud.<br />
Med den nye fælles liste fuldendes harmoniseringen på områ-<br />
det, og derefter kan de danske myndigheder ikke gribe ind mod<br />
anprisningerne.<br />
De nye tider bliver mødt med bekymring i Forbrugerrådet.<br />
– Vi tror, at sundhedsanprisningerne vil forvirre forbrugerne,<br />
og i mange tilfælde er vi skeptiske overfor den videnskabelige<br />
dokumentation bag dem, siger Camilla Udsen, fødevarepolitisk<br />
medarbejder i rådet.<br />
Politisk slagmark<br />
Inden den fælles liste kan blive gældende ret, venter der imidlertid<br />
megen tovtrækning og mange tekniske debatter med<br />
stærke politiske undertoner mellem embedsmænd, politikere<br />
og lobbyister fra fødevareindustrien og forbrugerorganisationer.<br />
Alene fra Tyskland kommer der i omegnen af 10.000 forslag til<br />
anprisninger af mad, drikke og kosttilskud. Det oplyser bromatolog<br />
Dagny Warming, Fødevarestyrelsen.<br />
I Danmark har en række virksomheder og brancheorganisationer<br />
indsendt 2.300 forslag til den kommende liste over lovlige<br />
anprisninger.<br />
Men modsat Tyskland, hvor myndighederne har sendt rub og<br />
stub videre til behandling i EU, har de danske myndigheder foretaget<br />
en første grovsortering, inden ønskerne gik videre til<br />
Bruxelles.<br />
Ud er røget alle de anprisninger, som efter de danske embedsmænds<br />
opfattelse manglede dokumentation, var for upræcise<br />
eller af anden grund ikke levede op til en række formelle krav.<br />
Tilbage var kun omkring 100 anprisninger af 53 indholdsstoffer,<br />
som Fødevarestyrelsen har sendt videre til behandling i EU.<br />
Faglig vurdering<br />
De mange forslag fra EU’s 27 medlemslande er i første omgang<br />
sendt til vurdering i Kommissionen. Derfra bliver de ekspederet<br />
videre til faglig vurdering i Det Europæiske Agentur for Fødevaresikkerhed,<br />
EFSA, i Parma i Italien. Der vil et panel af eksperter<br />
systematisk tygge sig gennem de forslag, Kommissionen<br />
har sendt, og vende tommelfingeren op eller ned for hvert af<br />
dem.<br />
Næste skridt er en komité-procedure i Kommissionens regi.<br />
Her er embedsmænd fra EU’s medlemslande med til at udarbejde<br />
den endelige liste ud fra EFSA’s anbefalinger, og her vil<br />
debattens fronter følge den fødevarepolitiske holdning i medlemslandene.<br />
Et af de store stridsemner bliver, i hvor høj grad der skal tages<br />
højde for, om en anprisning er relevant eller ej. Eksempelvis<br />
kan den restriktive holdning her i landet meget vel føre til, at<br />
Danmark stemmer nej til, at det skal være tilladt at anprise en<br />
vare for at have en sundhedsfremmende effekt på grund af<br />
dens indhold af A-vitamin.<br />
– Mangel på vitamin A er ikke et reelt problem. Desuden er der<br />
risiko for, at man får for meget. Hvis du skriver på en emballage,<br />
at vitamin A er godt for øjnene, kan du vildlede forbrugerne,<br />
så de vil indtage for stor en mængde. Sundhedsanprisninger<br />
må ikke vildlede, og hvis man ikke tager højde for relevansen<br />
af en anprisning, kan det føre til vildledning, siger<br />
Dagny Warming.<br />
Industrien ønsker frihed<br />
I andre lande er der tradition for en langt mere liberal holdning<br />
til anprisninger. Og i brancheorganisationen FødevareIndustrien<br />
er der da også utilfredshed med den restriktive danske<br />
holdning.<br />
– Forbrugerne skal have lov til at orientere sig om, hvad der<br />
er af sunde stoffer i de forskellige varer, siger Astrid Bork Andersen,<br />
konsulent i FødevareIndustrien.<br />
Hun ser blandt andet kritisk på, at Fødevarestyrelsen har<br />
frasorteret et forslag om, at det skal være tilladt at anprise p
63<br />
tegning: morten voigt
64<br />
p<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Skal det være tilladt at anprise stærkt<br />
sukkerholdige varer, fordi sukker fremmer<br />
fysiske præstationer?<br />
Ja, mener den europæiske brancheorganisation<br />
for fødevareindustrien, CIAA.<br />
Forslaget er et af de mere opsigtsvækkende<br />
på CIAA's lange ønskeseddel til EU om, hvad<br />
der skal med på listen over lovlige sundhedsanprisninger.<br />
omega-3 fedtsyrer i et produkt, selv om omega-3 er velkendt for at<br />
have en positiv betydning for blodomløbet, for ledene og for hjer-<br />
nens funktion.<br />
– Jeg er også stærkt utilfreds med, at Fødevarestyrelsen frasor-<br />
Eksempler på<br />
anprisninger<br />
Fødevarestyrelsen har sendt 100 for-<br />
slag til anprisninger videre til EU. Det<br />
er alene et udtryk for, at forslagene<br />
lever op til en række formelle krav.<br />
Styrelsen har hverken sagt ja eller nej<br />
til at støtte forslagene og har kritiske<br />
kommentarer til de fleste.<br />
Et par af forslagene er:<br />
Calcium i mælkeprodukter<br />
Forslag til anprisning af produkter med et<br />
naturligt indhold af calcium på mindst 10<br />
procent af ‘anbefalet dagligt indtag’ (ADT)<br />
pr. 100 gram:<br />
Indholdet af calcium i kosten er af betydning<br />
for opbygning og vedligeholdelse af<br />
knoglerne. Denne fødevare (eller produktnavn)<br />
bidrager væsentligt til calciumindtaget.<br />
Fødevarestyrelsens kommentar: 10 procent<br />
af ADT svarer ikke til EU’s regler for brug<br />
af udsagnet ‘kilde til calcium’.<br />
terer forslag uden at forholde sig til den videnskabelige sammen-<br />
hæng mellem sundheden og ingrediensen, men kun forholder sig<br />
til ordlyden. Kommissionen og EFSA burde have lejlighed til at<br />
vurdere alle forslagene, tilføjer Astrid Bork Andersen.<br />
På den modsatte fløj står Forbrugerrådets Camilla Udsen. Hun<br />
synes, at Fødevarestyrelsen er for flink overfor industrien.<br />
– Eksempelvis accepterer Fødevarestyrelsen, at produktet Becel<br />
Pro bliver markedsført på, at det nedsætter kolesteroltallet. Det<br />
til trods for, at børn og gravide slet ikke bør spise Becel Pro, siger<br />
hun.<br />
Becel Pro er tilsat plantesteroler, som kan sænke blodets indhold<br />
af betacaroten, som er et forstadie til A-vitamin. Sænkes indholdet,<br />
kan det give vitaminmangel hos udsatte grupper.<br />
Ingen anprisning af usunde varer<br />
Sammen med selve listen over tilladte anprisninger, skal der på<br />
EU plan også laves ‘ernæringsprofiler’ for de varer, som må markedsføres<br />
ved hjælp af anprisningerne. Ernæringsprofilerne skal<br />
forhindre, at anprisningerne bliver brugt på produkter, som i sig<br />
selv er usunde. 2.<br />
Jern i varer med et højt indhold<br />
Forslag til anprisning af produkter der indeholder<br />
mindst 15 procent af ADT for jern:<br />
Indtagelse af jern medvirker til dannelse<br />
af blod.<br />
Fødevarestyrelsens kommentar: Der kan<br />
stilles spørgsmålstegn ved forbrugernes<br />
forståelse.<br />
’ Alle de videresendte forslag til anprisnin-<br />
ger og andet baggrundsmateriale kan ses<br />
på www.foedevarestyrelsen.dk > Mærkning<br />
> Ernærings- og sundhedsanprisninger.
Mad rig på protein gør det nemmere at bevare vægten efter et vægttab<br />
Det er svært at tabe sig, det ved enhver, der har prøvet. Men det er endnu sværere at holde vægttabet. Det viser både erfaringer og un-<br />
dersøgelser: langt de fleste, der har været stærkt overvægtige, vil gradvist tage de tabte kilo på igen.<br />
Måske har ’Diogenes’ projektet løsningen på, hvordan vi bevarer vægttabet. I hvert fald viser de første resultater fra det store euro-<br />
pæiske fedmestudie, hvor 400 familier fra 8 europæiske lande har deltaget, at man lettere holder vægten, hvis protein indgår i større<br />
mængder i kosten end kostrådene anbefaler. Protein<br />
mætter nemlig bedre end kulhydrater.<br />
I projektet, der herhjemme foregår på Institut for<br />
Human Ernæring og ledes af professor Arne Astrup,<br />
har forsøgsfamilierne først skulle tabe otte procent af<br />
deres vægt gennem en pulverkur. De er derefter sat på<br />
fem forskellige diæter, hvor et højt eller lavt proteinindhold<br />
var kombineret med et højt eller lavt glykæmisk<br />
index. Og kurene med et høje proteinindhold,<br />
har altså vist sig effektive til at bevare et vægttab.<br />
Proteinindholdet lå på højst 25 procent af energien.<br />
Hvor kostrådene anbefaler 10-15 procent.<br />
Undersøgelsen viser desuden, at det glykæmiske<br />
index ikke har betydning for, hvor let eller svært det er<br />
at holde vægten.<br />
Der er en række ubesvarede spørgsmål omkring proteinindholdet<br />
i kosten. F.eks. viser undersøgelsen ikke<br />
om det er sundt at spise mere protein. Om det f.eks.<br />
har betydning for væksten, blodtrykket eller kolesterolindholdet<br />
i blodet. Om der er forskel på værdien af animalsk og vegetabilsk protein i vægtsammenhæng. Eller hvilke konsekvenser,<br />
det kan få for miljøet, hvis vi skal bremse fedmeepidemien ved hjælp af animalsk protein. Det skal alt sammen undersøges nærmere.<br />
www.ihe.life.ku.dk<br />
foto: scanpix<br />
Jamie Oliver er med på mormormaden<br />
I sin iver for at bibringe briterne bedre spisevaner går Jamie Oliver nu til kamp mod fær-<br />
digmaden, skriver den engelske avis The Daily Telegraph.<br />
I fire tv-programmer vil Jamie Oliver vise britiske familier, hvordan de hurtigt og let kan<br />
lave mad fra bunden. Til det formål har han fundet flere ’wartime menus’, opskrifter fra<br />
det britiske fødevareministeriums kampagne under anden verdenskrig. En kampagne<br />
som skulle få briterne til at dyrke råvarerne selv og derefter udnytte dem til det yderste.<br />
Briterne bruger ifølge avisen to milliarder kroner om året på færdigmad.<br />
”Det skyldes at der er rigtig mange mennesker i hele landet, der har travlt, de har<br />
stramme budgetter, og ingen har bekymret sig om at lære dem at lave mad. Der er ikke<br />
underligt at det sidste, de tænker på, når dagen er omme, er at lave mad fra bunden,<br />
siger Jamie Oliver til avisen.<br />
Selvom han betragter det som lidt af en ’mission impossible’ har han alligevel sat sig<br />
for at finde ud af, hvilke redskaber de britiske borgere har brug for for at tage vare på<br />
deres helbred. Han satser på, at når folk ser, hvor hurtigt, billigt og let det er at tilberede<br />
god mad til sig selv og familien, så vil færdigmaden ryge lukt i skraldespanden.<br />
Tv udsendelserne kommer til efteråret på Channel 4 og følges op af en ’fødevareministeriekogebog’,<br />
med opskrifter på simpel og velsmagende mad.<br />
foto: polfoto<br />
65
66<br />
spis bare<br />
juni <strong>2008</strong><br />
Kvinder med<br />
license to grill<br />
Så er det tid til at tage grillhand-<br />
sken på, kvinder! Hvor svært kan<br />
det være?<br />
Der er budt op til kønskamp<br />
ved kuglegrillen i Tina Scheftelowitzs<br />
nye bog ‘Kvinde kend dine<br />
kul’.<br />
– Grill er normalt mandens domæne,<br />
også min mands. <strong>Bare</strong> det<br />
med at tænde op i grillen virkede<br />
engang helt uoverskueligt for<br />
mig, især fordi min mand sagde,<br />
at det var meget svært. Jeg<br />
Få styr på tilsætningsstofferne<br />
Butylhydroxytoluen (E321). Antioxidant som forhindrer harsk-<br />
ning af fedt og olie.<br />
Blot et af de mange hundrede E-numre, vi dagligt risikerer at<br />
løbe ind i, når vi har med mad at gøre. Og har du ikke helt tjek<br />
på E321 eller alle de andre E-numre, er der hjælpe at hente i den<br />
7. og reviderede udgave af Orla Zinck og Torben Halla-Møllers<br />
‘klassiker’, E-nummerbogen.<br />
Bogen er et opslagsværk over de tilsætningsstoffer, vi finder i<br />
maden og de bivirkninger, der følger. Den er opdelt i tre dele – en<br />
indledende prosadel, som fortæller ‘lidt om tilsætningsstoffer’,<br />
en opremsning af alle godkendte tilsætningsstoffer i E-nummerorden<br />
og til sidst en ordforklaring på fagudtryk i bogen og andre<br />
begreber, man støder på når man læser varedeklarationer.<br />
E-nummerbogen. Tilsætningsstoffer i maden – virkninger og bivirkninger.<br />
Af Orla Zinck og Torben Hallas-Møller, forlaget Libris,<br />
312 sider, kr. 329.<br />
kunne se ham bruge mange kemikalier og lang<br />
tid på at tænde ilden, kigge på gløderne og daffe<br />
rundt i haven. Det kunne jeg også godt tænke<br />
mig at prøve, så jeg fandt på at lave bogen til<br />
kvinder (og begyndere), der har det, som jeg<br />
havde, skriver grill maestra Scheftelowitz i<br />
bogen.<br />
Og mændene? De skal da lave salaterne i køkkenet<br />
imens. Så er den sag på plads. Tilbage er kun<br />
at gentage fordelene ved, at kvinderne overtager<br />
grillen: mere rødvin, ro og nydelse. Mere ros.<br />
Singler og græsenker får også grillmad.<br />
Kvinde kend dine kul, Vild med grill. Af Tina<br />
Scheftelowitz. Politikens Forlag. 205 sider, kr. 160.<br />
Mad fra gaden<br />
Daddel og tamarindechutney fra Indien. Stærk og syrlig blæk-<br />
sprutte og grøn mangosalat fra Sydøstasien, frisk ferskensalsa<br />
fra Latinamerika eller harissa mini fiskekager med syltede citroner<br />
fra Marokko. Det er blot nogle af de lækkerier fra gaden, den<br />
engelske kok Tom Kime brillerer med i bogen ‘Street food. Gademad<br />
fra hele verden’.<br />
“Den bedste måde at opleve den mad, der virkelig driver et<br />
samfund, er at prøve gademaden. Maden kan fås døgnet rundt,<br />
den bliver ikke bare sat frem, fordi der kommer en gæst. Den er<br />
virkelig robust og et mål for, hvordan folk lever, og hvilke værdier,<br />
der er vigtige i dette samfund”, skriver Tom Kime blandt<br />
andet i bogen, som favner opskrifter fra fire kontinenter, krydret<br />
med dagsbogsnotater, illustrative billeder og kommentarer<br />
til retterne.<br />
Street food. Gademad fra hele verden. Af Tom Kime, Nyt Nordisk<br />
Forlag Arnold Busck, 224 sider, kr. 149.
Når eliten taler<br />
I den seneste udgave af Kulturo, tidsskrift for<br />
moderne kultur, er temaet mad. Og det er ikke<br />
sanserne, men intellektet, som udfordres. Her er<br />
nyt om åndens føde fra Nietzsche, om måltidets<br />
retorik, om bananens fallossymbolik og om Rirkrit<br />
Tirvanijas (argentinsk kunstner, som udfører<br />
madperformances, red.) kogekunst under overskriften<br />
‘citrongræs og social interaktion’.<br />
Kulturo er ‘et tværæstetisk tidsskrift, der fokuserer<br />
på vitale problemstillinger i den moderne<br />
kultur’ og udkommer to gange om året med<br />
støtte fra Kulturministeriet.<br />
Kulturo No 26, 14 årgang <strong>2008</strong>. Kr. 75.<br />
Læs mere på www.kulturo.dk<br />
Simpel verdenskunst<br />
“Nationernes skæbne afhænger af måden, hvorpå<br />
de ernærer sig.” Citat: Ejler Jørgensen, Det Danske<br />
Gastronomiske Akademis stifter.<br />
Citatet pryder indholdssiden i Mik Schacks nye<br />
kogebog ‘Simple retter i verdensklasse’. Manden,<br />
der er kendt som blandt andet musiker, tv-vært og<br />
satiriker, har samlet sine bedste opskrifter fra hele<br />
verden, krydret dem med egne kommentarer og<br />
små anekdoter. Og lover, at det hele skulle være<br />
enkelt at gå til.<br />
Simple retter i verdensklasse. Af Mik Schack,<br />
Thaning & Appel, 224 sider, kr. 250.<br />
Bestil abonnement<br />
Læs i næste nummer<br />
Ny nordisk mad. Mos, moskusokse og multebær. Anmassat, sæl<br />
og grønlandske urter.<br />
Nordiske råvarer skal fra kokkehjerner ud på alverdens køkkenborde<br />
og ned i maven på skoleelever, restaurationsgæster, hospitalspatienter<br />
og helt almindelige borgere.<br />
Take away alle døgnets timer. Butikker og restauranter arbejder<br />
på at tilbyde sundere take away til travle kunder. Men også virksomhedskantinerne<br />
tager tråden op og tilbyder medarbejderne<br />
et alternativ til pizzaer og grillmad.<br />
Fra småt til stort. En forsker, to kokke og økonomaer med erfaring<br />
fra branchen giver deres bud på, hvad der skal til, når man<br />
skal lykkes med velsmagende mad i store portioner.<br />
Abonnement på fire numre: 200 kr.<br />
Udfyld kuponen og send til:<br />
Kost & Ernæringsforbundet<br />
Nørre Voldgade 90, 1358 København K<br />
Eller bestil abonnement på www.spisbare.net<br />
. ja tak, jeg vil gerne modtage spis bare<br />
67<br />
Navn . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
Adresse . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
Postnr . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
By . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
EAN (hvis faktura skal betales elektronisk)<br />
. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
anden betaler end modtageren?<br />
Navn . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
Adresse . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
Postnr . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
By . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
Evt. rekvisitionsnummer . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .<br />
betaling og bestilling kan ske på følgende måder:<br />
. Ved at indsende bestillingskuponen,<br />
så følger girokort eller faktura<br />
. Ved at sende en check sammen med bestillingen<br />
. Ved at indbetale på girokonto<br />
9 03 20 45 og skrive bestillingen på girokortet.
Pandestegte<br />
Frikade ler<br />
Sandwich<br />
Frikade le<br />
Danish Prime Pandestegte Frikadeller 60 g er<br />
store lækre frikadeller, der passer perfekt til det<br />
klassiske danske middagsbord.<br />
Frikadellerne er fremstillet af de bedste råvarer<br />
- stegt på teflonstegeanlæg - helt uden brug af<br />
fremmed fedtstof.<br />
Leveres løsfrosne - klar til servering efter kort opvarmning.<br />
4 poser á 2.000 g/krt.<br />
30g<br />
Varenr.: 70004187<br />
Pandestegte<br />
Mini-frikade ler<br />
Danish Prime Pandestegte Mini-frikadeller 30 g er<br />
små lækre frikadeller, der passer perfekt til den<br />
klassiske danske buffet og ethvert middagsbord.<br />
Frikadellerne er fremstillet af de bedste råvarer<br />
- stegt på teflonstegeanlæg - helt uden brug af<br />
fremmed fedtstof.<br />
Leveres løsfrosne - klar til servering efter kort opvarmning.<br />
4 poser á 2.000 g/krt.<br />
Varenr.: 70004188<br />
12g g g<br />
Mini-<br />
Frikade ler<br />
Danish Prime Mini-frikadeller 12 g er<br />
bittesmå lækre frikadeller, der passer perfekt til den<br />
klassiske danske buffet og selvfølgelig som snack.<br />
Frikadellerne er fremstillet af de bedste råvarer<br />
- stegt på teflonstegeanlæg - helt uden brug af<br />
fremmed fedtstof.<br />
Leveres løsfrosne - klar til servering efter kort opvarmning.<br />
4 poser á 2.000 g/krt.<br />
Varenr.: 70004133<br />
Danish Prime Sandwich Frikadelle 100 g er som<br />
navnet antyder perfekt til sandwich. Fremstillet af<br />
de bedste råvarer - stegt på teflonstegeanlæg - helt<br />
uden brug af fremmed fedtstof.<br />
Leveres løsfrosne - klar til servering efter kort opvarmning.<br />
4 poser á 2.000 g/krt.<br />
Varenr.: 70004140<br />
60g<br />
VII I VVISER<br />
V VVI E I ER<br />
E<br />
S I VVI SER<br />
L<br />
I V<br />
DELLERNE DE<br />
N ER<br />
R SE<br />
E IS<br />
LLLE<br />
ERNE<br />
E NNE RRN E LLE L EEL<br />
FREM F DE<br />
F D<br />
MM<br />
NE<br />
MM<br />
RN<br />
EM ER<br />
REE LL<br />
R EL<br />
R M E<br />
FFR RRE EEM<br />
100g