II. ErstatnIng & KontraKt - aftalErEt - Brinth & Hillerup
II. ErstatnIng & KontraKt - aftalErEt - Brinth & Hillerup
II. ErstatnIng & KontraKt - aftalErEt - Brinth & Hillerup
Create successful ePaper yourself
Turn your PDF publications into a flip-book with our unique Google optimized e-Paper software.
K o m p e n d i u m 2 0 1 1<br />
<strong>II</strong>. <strong>ErstatnIng</strong> & <strong>KontraKt</strong><br />
- <strong>aftalErEt</strong>
FORORD<br />
Dette kompendium er udarbejdet til brug for førsteårsstuderende ved Det Juridi-<br />
ske Fakultet, Københavns Universitet i faget Erstatning og Kontrakt. Kompendiet<br />
kan dog anvendes af alle, der beskæftiger sig med aftaleret, uafhængigt af læ-<br />
reanstalt og lærebogsgrundlag.<br />
Formålet med kompendiet er at give et kortfattet, systematisk overblik over de<br />
centrale dele af aftaleretten. Kompendiet er bygget op omkring aftaleindgåelse,<br />
fortolkning og udfyldning, ugyldighed samt fuldmagtsforhold.<br />
Kompendiet er baseret på "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008) af Mads<br />
Bryde Andersen og er ajourført med lovændringer samt retspraksis til og med<br />
oktober 2011. Kompendiet er alene baseret på en beskrivelse af udvalgte afsnit i<br />
"Grundlæggende aftaleret" og erstatter således ikke pensum i faget Erstatning<br />
og Kontrakt, men skal alene ses som et supplement hertil.<br />
Kommentarer, forslag til forbedringer af kommende udgaver og lignende modta-<br />
ges gerne via e-mail til: avl@kromannreumert.com, cwb@kromannreumert.com,<br />
msj@kromannreumert.com eller ulh@kromannreumert.com.<br />
Der tages forbehold for senere ændringer og tilføjelser til kompendiet, som vil<br />
blive offentliggjort på vores hjemmeside, www.kromannreumert.com.<br />
Kromann Reumert ©<br />
2
INDHOLDSFORTEGNELSE<br />
1. INDLEDNING ............................................................................. 5<br />
2. AFTALEINDGÅELSE ..................................................................... 6<br />
2.1 INDLEDNING ............................................................................. 6<br />
2.2 TILBUD .................................................................................... 6<br />
2.3 OPFORDRING TIL AT GØRE TILBUD ............................................... 7<br />
2.4 TILBAGEKALDELSE AF ET TILBUD .................................................. 9<br />
2.5 ACCEPT .................................................................................. 10<br />
2.6 ACCEPTFRIST .......................................................................... 11<br />
2.7 UOVERENSSTEMMENDE ACCEPT .................................................. 14<br />
2.8 AFSLAG .................................................................................. 16<br />
3. AFTALEFORTOLKNING ............................................................... 17<br />
3.1 INDLEDNING ........................................................................... 17<br />
3.2 FORTOLKNING ......................................................................... 17<br />
3.3 INDSKRÆNKENDE OG UDVIDENDE FORTOLKNING .......................... 18<br />
3.4 FORTOLKNINGSMETODER .......................................................... 18<br />
3.5 FORTOLKNINGSREGLER ............................................................. 22<br />
4. UDFYLDNING ........................................................................... 26<br />
4.1 GENERELT .............................................................................. 26<br />
4.2 METODER VED UDFYLDNING ...................................................... 26<br />
5. STANDARDAFTALER .................................................................. 29<br />
5.1 GENERELT .............................................................................. 29<br />
5.2 TYPER AF STANDARDAFTALER .................................................... 29<br />
5.3 RETLIG REGULERING ................................................................ 29<br />
5.4 VEDTAGELSE AF STANDARDFORMULARER ..................................... 29<br />
5.5 INKORPOREREDE VILKÅR........................................................... 30<br />
5.6 MUNDTLIGE AFTALER OG STANDARDVILKÅR ................................. 30<br />
6. UGYLDIGHED .......................................................................... 31<br />
6.1 GENERELT .............................................................................. 31<br />
6.2 UGYLDIGHEDSGRUNDE ............................................................. 33<br />
6.3 VIRKNING AF UGYLDIGHED ........................................................ 42<br />
7. MELLEMMANDSRETTEN - FULDMAGTSFORHOLD ............................ 44<br />
7.1 GENERELT .............................................................................. 44<br />
7.2 AKTØRER INDEN FOR FULDMAGT ................................................ 44<br />
7.3 YDRE OG INDRE AFTALEFORHOLD ............................................... 45<br />
7.4 FULDMAGT OG BEMYNDIGELSE ................................................... 45<br />
7.5 UGYLDIGHEDS- OG FORTOLKNINGSLÆREN I FULDMAGTSFORHOLD ... 47<br />
3
7.6 FULDMAGTSTYPER .................................................................... 48<br />
7.7 ALMINDELIGE REGLER INDEN FOR FULDMAGTER EFTER<br />
AFTALELOVEN ......................................................................... 53<br />
7.8 AFTALELOVENS § 25 - FULDMÆGTIGENS ANSVAR OVER FOR<br />
TREDJEMAND .......................................................................... 54<br />
STIKORDSREGISTER ............................................................................ 57<br />
4
1. INDLEDNING<br />
Aftaleretten er en selvstændig juridisk disciplin, der fastlægger, hvornår der er<br />
indgået en bindende aftale samt indholdet heraf.<br />
Aftaleretten indtager en central og afgørende placering i Danmark såvel som i<br />
udlandet. Dette skyldes, at det i sidste ende er en aftale mellem to eller flere<br />
parter, der danner retsgrundlaget for et meget betydeligt antal transaktioner,<br />
eksempelvis ved køb af dagligvarer, salg af fast ejendom, overdragelse af virk-<br />
somheder mv.<br />
I dansk ret opereres med et princip om aftalefrihed, hvorfor det i første omgang<br />
er parternes aftale, der er central ved fastlæggelsen af aftalens retsvirkninger.<br />
Kompendiet indeholder ikke en fuldstændig beskrivelse af aftaleretten, men er<br />
inddelt i følgende grundlæggende dele af aftaleretten:<br />
- Aftaleindgåelse (afsnit 2)<br />
- Aftalefortolkning og udfyldning (afsnit 3, 4 og 5)<br />
- Ugyldighed (afsnit 6)<br />
- Fuldmagtsforhold (afsnit 7)<br />
5
2. AFTALEINDGÅELSE<br />
2.1 INDLEDNING<br />
En aftale er parternes primære retskilde - "parternes lov" om man vil - eller<br />
med andre ord et partsbestemt retsgrundlag, "hvis forpligtende virkning ud-<br />
ledes af de viljeserklæringer, som aftalens parter har manifesteret over for hin-<br />
anden". 1<br />
Da der er aftalefrihed i dansk ret, fastlægges retsvirkningerne af en aftale i før-<br />
ste omgang i overensstemmelse med aftalens indhold.<br />
Såvel løfter, der pålægger afgiveren forpligtelser, som påbud, der pålægger<br />
modtageren forpligtelser, er viljeserklæringer, der i udgangspunktet er bindende<br />
for aftaleparterne.<br />
2.2 TILBUD<br />
Et tilbud er et løfte og dermed en viljeserklæring. Et tilbud er bindende for afgi-<br />
veren, når modtageren får kendskab til tilbuddet. Såvel mundtlige som skriftli-<br />
ge tilbud er bindende for afgiveren. 2<br />
Et løfte kommer som udgangspunkt til kendskab i det øjeblik, tilbudsgiveren<br />
fremsætter sit tilbud mundtligt, eller når tilbudsmodtageren f.eks. åbner brevet<br />
med tilbuddet. 3<br />
EKSEMPEL: Køb af cykel<br />
Hvis A tilbyder B at købe sin cykel til kr. 500, har A afgivet et bindende tilbud.<br />
Hvis B accepterer tilbuddet, foreligger der en gyldig og bindende aftale. Eksem-<br />
plet er meget forenklet, og retsfølgen kan derfor forekomme åbenlys: A skal<br />
overdrage sin cykel til B, mens B skal betale A kr. 500 som modydelse for cyk-<br />
len.<br />
Men hvad nu hvis cyklen var annonceret i et tilbudskatalog, udbudt til salg via<br />
1 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 86<br />
2 Jf. aftalelovens § 1<br />
3 Tidspunktet for, hvornår modtageren får kendskab, kan dog muligvis udstrækkes i visse situationer, se<br />
nærmere herom i Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side<br />
182<br />
6
internettet eller lignende? Ville situationen da være den samme, eller ville der i<br />
stedet være tale om en opfordring til kunden om at gøre tilbud? Se herom<br />
nedenfor. 4<br />
2.3 OPFORDRING TIL AT GØRE TILBUD<br />
2.3.1 Generelt<br />
Aftaleloven sondrer mellem fremsættelse af tilbud og opfordring til at gøre<br />
tilbud. 5 Et tilbud efter aftalelovens § 1 kan umiddelbart accepteres eller afslås<br />
af tilbudsmodtageren, mens en opfordring til at gøre tilbud ikke blot kan accep-<br />
teres af tilbudsmodtageren. En opfordring til at gøre tilbud fordrer således i<br />
udgangspunktet, at tilbudsmodtageren gør andet og mere end blot at acceptere<br />
tilbuddet.<br />
Modtageren af en opfordring til at gøre tilbud kan f.eks. henvende sig på<br />
baggrund af en annonce eller lignende og meddele, at han ønsker at handle på<br />
baggrund af annoncen. Han gør med andre ord tilbud på baggrund af annoncen,<br />
hvorefter annoncøren kan vælge at acceptere tilbuddet.<br />
Det er væsentligt at holde sig for øje, at et tilbud fremsat på baggrund af en op-<br />
fordring til at gøre tilbud efter aftalelovens § 9 ofte kommer fra køberen, mens<br />
et tilbud efter aftalelovens § 1 ofte (men ikke altid) kommer fra sælgeren.<br />
2.3.2 Sondringen mellem tilbud og en opfordring til at gøre tilbud<br />
Sondringen mellem et tilbud efter aftalelovens § 1 og en opfordring til at gøre<br />
tilbud efter aftalelovens § 9 er væsentlig ved fastlæggelse af parternes rets-<br />
stilling, da en sælger eksempelvis vil være bundet af et tilbud, mens han kan<br />
afslå køberens tilbud fremsat efter opfordring til at gøre tilbud.<br />
2.3.3 Annoncering i trykte medier<br />
Det er den almindelige opfattelse i den juridiske litteratur, at prisangivelser, der<br />
følger af annoncer i trykte medier, f.eks. i tilbudskataloger, aviser mv., ikke er<br />
egentlige tilbud, men snarere må betragtes som opfordring til at gøre tilbud. 6<br />
Tilsvarende gælder for tv-reklamer.<br />
4 Se afsnit 2.3<br />
5 Se aftalelovens §§ 1 og 9<br />
6 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 176<br />
7
I alle tilfælde skyldes retsstillingen, at der er et vist hensyn at tage til annoncø-<br />
ren, da annoncøren ikke kan forventes at have et ubegrænset antal af den an-<br />
noncerede vare på lager, efter at annoncen er blevet trykt, eller tv-reklamen er<br />
blevet vist.<br />
2.3.4 Annoncering i interaktive medier<br />
Ved annoncering i interaktive medier, eksempelvis på internettet eller lignende,<br />
er der ikke samme beskyttelseshensyn at tage til annoncøren, da annoncøren<br />
har mulighed for at fjerne annoncen, når varen er udsolgt. Annonceringen er<br />
derfor at sidestille med et egentligt tilbud, forudsat at det udbudte produkt er<br />
generisk. 7<br />
Er der derimod tale om en speciesgenstand, vil annoncering i et interaktivt<br />
medie, eksempelvis udbudt til salg via en elektronisk brugtmarkedsplads eller<br />
lignende, alene være en opfordring til at gøre tilbud. 8<br />
2.3.5 Prisskiltning<br />
Såfremt en forhandler i sin forretning skilter med prisen på en given vare, ud-<br />
gør selve prisskiltet et tilbud, som kunden kan acceptere ved at tage varen ned<br />
fra hylden og gå op til kassen og betale. Forhandleren vil således være forpligtet<br />
til at sælge kunden varen til den anførte pris. 9 Sidstnævnte naturligvis under<br />
forudsætning af, at varen ikke ved en åbenlys fejl er skiltet til en forkert pris. Se<br />
om fejlskrift nedenfor i afsnit 6.2.7.<br />
2.3.6 Direct Marketing<br />
Henvender en erhvervsdrivende sig direkte til en enkelt eller nogle få kunder<br />
med et tilbud, vil henvendelsen sædvanligvis udgøre et egentligt tilbud, der<br />
umiddelbart kan accepteres, uanset om henvendelsen sker via e-mail, med post<br />
eller lignende. Fremsendes derimod en art salgsmateriale til en større person-<br />
kreds, eksempelvis en større kundegruppe, vil henvendelsen formentlig alene<br />
blive anset som en opfordring til at gøre tilbud. 10<br />
7 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 177<br />
8 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 177, der hen-<br />
viser til UfR 2003.907 V, hvor landsretten fandt, at prisangivelsen på brugtvognshandlerens hjemme-<br />
side alene var en opfordring til kunden om at gøre tilbud<br />
9 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 175, der hen-<br />
viser til UfR 1985.877 H, hvor Højesteret fandt, at en butiks placering af et prisskilt oven på et fjernsyn<br />
var at betragte som et egentligt tilbud<br />
10 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 178<br />
8
2.3.7 Forbehold<br />
En annoncør kan tage visse forbehold ved henvendelser til (potentielle) kunder.<br />
Fremtræder en henvendelse således med ordene "uden forbindtlighed",<br />
"uden obligo" eller lignende, har annoncøren taget forbehold for, at han mulig-<br />
vis ikke ønsker at sælge varen til den angivne pris. Kundens henvendelse er der-<br />
for at betragte som et tilbud, som annoncøren kan vælge at acceptere eller af-<br />
slå. Der er derfor via annoncørens forbehold alene tale om, at han fremsætter<br />
en opfordring til at gøre tilbud, jf. aftalelovens § 9.<br />
Tilsvarende kan en annoncør tage et forbehold om ikke at være forpligtet til at<br />
sælge produktet til den angivne pris, hvis han ikke længere har varen på lager. 11<br />
2.4 TILBAGEKALDELSE AF ET TILBUD<br />
Som nævnt ovenfor er et tilbud bindende for afgiveren, når det kommer til mod-<br />
tagerens kendskab. 12 Det er dog i et vist omfang muligt at tilbagekalde et til-<br />
bud.<br />
2.4.1 Den almindelige tilbagekaldelsesregel<br />
Tilbud kan i medfør af aftalelovens § 7 tilbagekaldes, hvis tilbagekaldelsen<br />
kommer frem til tilbudsmodtageren "inden" eller senest "samtidig med", at han<br />
får kendskab til tilbuddet. Se nærmere om tidspunktet for kendskab ovenfor un-<br />
der afsnit 2.2.<br />
EKSEMPEL: Tilbud på nyt køkken fremsendt med post<br />
Hvis A fremsender et tilbud på et nyt køkken til B med post, og B får kendskab<br />
til tilbuddet den 1. juni 2011 kl. 12:00, kan tilbuddet alene tilbagekaldes, så-<br />
fremt A giver B meddelelse om tilbagekaldelsen senest den 1. juni 2011 kl.<br />
12:00. Tilbagekaldelse af et tilbud kan f.eks. ske ved fremsendelse af en e-mail,<br />
en telefax, ved en opringning eller lignende. A har naturligvis også mulighed for<br />
at rette henvendelse til postvæsenet eller kureren med henblik på at få brevet<br />
udleveret til sig, hvilket dog i praksis er overordentligt besværligt.<br />
11 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 179<br />
12 Se afsnit 2.2<br />
9
2.4.2 "Re integra"-reglen<br />
Selv om et tilbud er kommet til modtagerens kendskab, kan det i medfør af afta-<br />
lelovens § 39, stk. 2 - den såkaldte "re integra"-regel - tilbagekaldes, hvis<br />
følgende to kumulative betingelser er opfyldt: 13<br />
- Tilbuddet har ikke virket bestemmende for modtageren, herunder f.eks.<br />
ved at tilbudsmodtageren har handlet eller disponeret i tiltro til tilbuddet.<br />
- Der foreligger særlige (undskyldende) omstændigheder.<br />
Den vurdering, der foretages efter "re integra"-reglen, kan have karakter af et<br />
konkret rimelighedsskøn, men den bør formentligt anvendes varsomt - specielt i<br />
kommercielle forhold - og bestemmelsens anvendelsesområde bør ikke få karak-<br />
ter af en utilsigtet fortrydelsesret. 14<br />
Retsvirkningen af en anvendelse af "re integra"-reglen er, at tilbuddet bortfal-<br />
der.<br />
2.4.3 Bevisbyrde for tilbagekaldelse<br />
Afsenderen af en tilbagekaldelse bærer risikoen for, at tilbagekaldelsen forsinkes<br />
eller ikke kommer frem, f.eks. fordi der opstår forsinkelse i postgangen, eller<br />
tilbagekaldelsen går tabt i posten og dermed ikke kommer frem.<br />
Afsenderen bærer således bevisbyrden for, at tilbagekaldelsen er kommet frem<br />
til modtageren.<br />
2.5 ACCEPT<br />
En accept af et tilbud er, ligesom selve tilbuddet, en viljeserklæring, der inde-<br />
holder både et løfte og et påbud. Løftet består i, at afgiveren (acceptanten) in-<br />
destår for at ville efterleve sin del af aftalen, mens påbuddet består i, at til-<br />
budsgiveren er forpligtet til at præstere i overensstemmelse med tilbuddet.<br />
En accept af et tilbud er bindende for afgiveren (acceptanten), uanset om accep-<br />
ten afgives mundtligt eller skriftligt, jf. aftalelovens § 1.<br />
13 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 184-185<br />
14 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 186<br />
10
2.6 ACCEPTFRIST<br />
2.6.1 Generelt<br />
I forbindelse med indgåelsen af et aftaleforhold skabes der et haltende rets-<br />
forhold, idet tilbudsgiveren afgiver sit tilbud og derefter er bundet af denne vil-<br />
jeserklæring frem til det tidspunkt, hvor modtageren accepterer eller afslår til-<br />
buddet, eller acceptfristen udløber.<br />
Da tilbudsgiveren ikke skal være bundet af sin viljeserklæring i en urimelig lang<br />
periode, er det væsentligt at få fastsat længden af acceptfristen, der netop<br />
normerer omfanget af den periode, hvori tilbudsgiveren er bundet af sin viljes-<br />
erklæring.<br />
Reglerne om acceptfrist har således ikke kun til formål at skabe klarhed over,<br />
hvor længe modtageren kan acceptere tilbuddet, men skal omvendt også sikre,<br />
at tilbudsafgiveren ikke er bundet af sit tilbud i en urimelig lang periode.<br />
Acceptfristen kan enten være fastsat af tilbudsgiveren eller følge af loven. Se<br />
herom i aftalelovens §§ 2-5 samt nedenfor. 15<br />
2.6.2 Fastsat acceptfrist<br />
Det følger af aftalelovens § 2, at "Har tilbudsgiveren fastsat en frist for antagel-<br />
se af tilbudet, må antagende svar være kommet frem til ham inden fristen ud-<br />
løb".<br />
Det er således klart, at hvis tilbudsgiveren har fastsat en bestemt frist for ac-<br />
cept af tilbuddet, er tilbudsgiveren alene bundet af sit tilbud frem til acceptfri-<br />
stens udløb. Hvis tilbuddet ikke accepteres (eller afslås) inden acceptfristens ud-<br />
løb, er tilbudsgiveren ikke længere bundet af sin viljeserklæring.<br />
Det indebærer, at selv om der er tale om et haltende retsforhold, hvor tilbudsgi-<br />
veren er bundet af sit tilbud i en given periode, har tilbudsgiveren fortsat mulig-<br />
hed for at styre aftaleforholdet ved at indsætte en acceptfrist. Tilbudsgiveren<br />
kender dermed længden af den periode, hvori han kan bindes af sin viljeserklæ-<br />
ring.<br />
Aftalelovens § 2, stk. 2, præciserer, hvordan acceptfristen skal beregnes.<br />
15 Se afsnit 2.6.2-2.6.5<br />
11
2.6.3 Legal acceptfrist<br />
Hvis tilbudsgiveren ikke har fastsat en acceptfrist, afgøres længden af acceptfri-<br />
sten efter den legale acceptfrist, der følger af aftalelovens § 3. Bestemmelsen<br />
sondrer mellem situationer, hvor tilbudsmodtageren er henholdsvis fraværende<br />
og nærværende.<br />
2.6.3.1 Legal acceptfrist til en fraværende modtager - aftalelovens §<br />
3, stk. 1<br />
Aftalelovens § 3, stk. 1, vedrører acceptfristen for tilbud til en fraværende mod-<br />
tager. Det kan anføres, at "selve acceptfristen beregnes som tilbuddets plan-<br />
mæssige befordringstid + modtagerens betænkningstid + acceptens planmæssi-<br />
ge befordringstid, tilsammen 'den legale acceptfrist'." 16<br />
Efter aftalelovens § 3, stk. 1, fastsættes den legale acceptfrist til en fravæ-<br />
rende tilbudsmodtager konkret og under hensyntagen til indholdet af det fore-<br />
liggende tilbud. Det indebærer, at acceptfristen må antages at være længere,<br />
når tilbuddet vedrører et kompliceret retsforhold, end i aftalesituationer hvor det<br />
umiddelbart er enkelt for tilbudsmodtageren at forholde sig til, hvorvidt han øn-<br />
sker at acceptere tilbuddet eller ej.<br />
Denne forskel er begrundet i, at et mere kompliceret aftaleforhold normalt kræ-<br />
ver nærmere undersøgelser eller lignende for tilbudsmodtageren, før han kan<br />
danne sig klarhed over, om tilbuddet accepteres eller afslås. Der må derfor ind-<br />
rømmes tilbudsmodtageren en længere acceptfrist ved komplicerede aftalefor-<br />
hold.<br />
2.6.3.2 Legal acceptfrist til en nærværende modtager - aftalelovens §<br />
3, stk. 2<br />
Det følger af aftalelovens § 3, stk. 2, at når der afgives et mundtligt tilbud, må<br />
dette accepteres straks. Det indebærer således, at tilbuddet bortfalder, hvis det<br />
ikke accepteres straks.<br />
Tilbudsgiveren kan naturligvis vælge at indrømme en acceptfrist, også selv om<br />
tilbuddet afgives mundtligt til en nærværende person. I så fald er tilbudsgiveren<br />
bundet af sit tilbud frem til udløbet af acceptfristen.<br />
16 Jf. Andersen, Lennart Lynge, Madsen, Palle Bo: "Aftaler og Mellemænd", 5. udgave (2006), Forlaget<br />
Thomson, side 64<br />
12
2.6.4 For sen accept<br />
2.6.4.1 Generelt<br />
Hvis en accept fremkommer efter udløbet af acceptfristen, er tilbudsgiveren som<br />
hovedregel ikke (længere) bundet af tilbuddet. Det følger dog af aftalelovens §<br />
4, stk. 1, at "Kommer antagende svar for sent frem, anses det som nyt tilbud".<br />
En for sen afgivet accept betragtes således som et nyt tilbud fra modtageren<br />
(acceptanten), som kan accepteres af den oprindelige tilbudsgiver, hvis han<br />
fortsat ønsker at indgå i aftaleforholdet.<br />
EKSEMPEL: For sen accept<br />
Hvis A fremsender tilbud til B om salg af en industristøvsuger til kr. 3.500,<br />
der kan tiltrædes af modtageren inden den 1. maj 2011, og han først ac-<br />
cepterer tilbuddet den 5. maj 2011, er tilbudsgiveren ikke længere bundet<br />
af sit tilbud, da acceptfristen er udløbet.<br />
Modtagerens sene accept indeholder dog en tilkendegivelse af, at han er in-<br />
teresseret i at indgå en aftale på de vilkår, den oprindelige tilbudsgiver<br />
fremsatte. Derfor betragtes den sene accept fra modtageren som et nyt til-<br />
bud. Den oprindelige tilbudsgiver kan herefter vælge at acceptere eller af-<br />
slå tilbuddet.<br />
Det er vigtigt at understrege, at den oprindelige tilbudsgiver ikke er forplig-<br />
tet til at tiltræde det nye tilbud og kan således blot afslå dette, hvis han ik-<br />
ke længere ønsker at indgå i et aftaleforhold på de anførte vilkår. Sidst-<br />
nævnte situation kan eksempelvis forekomme, hvis den oprindelige tilbuds-<br />
giver efter acceptfristens udløb har valgt at kontrahere til anden side.<br />
2.6.4.2 For sen accept - acceptfristen for det nye tilbud<br />
Acceptfristen for det nye tilbud, der opstår ved modtagerens for sene accept, må<br />
antages at følge udgangspunktet for acceptfristens længde i overensstemmelse<br />
med aftalelovens §§ 2 og 3. Acceptfristen kan under alle omstændigheder næp-<br />
pe være længere end den acceptfrist, der var gældende for det oprindelige til-<br />
bud.<br />
13
2.6.5 Undtagelse - aftalelovens § 4, stk. 2<br />
Det er væsentligt at bemærke, at aftalelovens § 4, stk. 2, indeholder en undta-<br />
gelse til udgangspunktet ovenfor, hvorefter den oprindelige tilbudsgiver ikke er<br />
bundet af sit tilbud, når modtageren afgiver sin accept for sent, jf. aftalelovens<br />
§ 4, stk. 1.<br />
Det følger således af bestemmelsen, at hvis modtageren af et tilbud går ud fra,<br />
at en accept af tilbuddet er afgivet rettidigt, og tilbudsgiveren må indse dette, er<br />
tilbudsgiveren forpligtet til uden ugrundet ophold at meddele modtageren, at<br />
han ikke (længere) vil være bundet af sit tilbud som følge af modtagerens for<br />
sene accept.<br />
Undlader tilbudsgiveren uden ugrundet ophold at give meddelelse herom, vil han<br />
være bundet af aftalen. Dette gælder, uagtet at fristen for at acceptere tilbuddet<br />
var udløbet, og gælder endvidere i de tilfælde, hvor tilbudsgiveren ikke afgiver<br />
meddelelsen uden ugrundet ophold.<br />
2.7 UOVERENSSTEMMENDE ACCEPT<br />
2.7.1 Generelt<br />
Af aftalelovens § 6 følger, at "Svar, som går ud på, at tilbud antages, men som<br />
på grund af tillæg, indskrænkninger eller forbehold ikke stemmer med tilbudet,<br />
anses som afslag i forbindelse med nyt tilbud".<br />
Retsvirkningen af et afslag følger af aftalelovens § 5. Se nærmere herom i afsnit<br />
2.8 nedenfor.<br />
2.7.2 Vurderingen af uoverensstemmende accept<br />
Det er vigtigt at holde sig for øje, at ikke enhver tilføjelse til et ellers accepteret<br />
tilbud bevirker, at der foreligger en uoverensstemmende accept.<br />
EKSEMPEL: Uoverensstemmende accept<br />
Hvis A giver et tilbud til B, hvorefter B kan købe A's bil for kr. 250.000, og<br />
B accepterer dette tilbud, men samtidig anfører, at købesummen er kr.<br />
200.000, foreligger der en uoverensstemmende accept fra B's side. A vil<br />
naturligvis ikke være bundet af dette tilbud, da det er åbenlyst, at B alene<br />
accepterer tilbuddet mod at betale en lavere købesum, end A fremsatte til-<br />
bud om.<br />
14
B har ved den uoverensstemmende accept givet afslag på A's tilbud. A kan<br />
imidlertid vælge at betragte B's viljeserklæring som et nyt tilbud, hvorefter<br />
der kan indgås aftale om køb af bilen ved B's betaling af kr. 200.000.<br />
EKSEMPEL: Ikke-uoverensstemmende accept<br />
Hvis A som i eksemplet ovenfor fremsætter tilbud til B om køb af A's bil for<br />
kr. 250.000, og B accepterer dette tilbud med en tilføjelse om, at købelo-<br />
vens bestemmelser finder anvendelse ved aftaleindgåelsen, er situationen<br />
en anden.<br />
Den accepterende part kan ikke uden videre acceptere et tilbud og samtidig<br />
kræve andre vilkår for aftalen, end de der fulgte tilbuddet. Hvis aftalen<br />
imidlertid ikke indeholder særlige vilkår, vil købelovens bestemmelser finde<br />
anvendelse ved udfyldningen og fortolkningen af aftalen. I denne situation<br />
er aftalegrundlaget dermed det samme, uanset om B blot accepterer hand-<br />
len til kr. 250.000, eller om han ved sin accept tilføjer, at købelovens be-<br />
stemmelser finder anvendelse i aftaleforholdet. Der foreligger derfor ingen<br />
uoverensstemmende accept, og A vil være bundet ved sit tilbud, ligesom B<br />
tilsvarende er bundet af sin accept.<br />
Vurderingen af, hvorvidt der foreligger en uoverensstemmende accept eller ej,<br />
er i mange situationer åbenbar og giver ikke anledning til tvivlspørgsmål. I nogle<br />
situationer er det dog ikke altid åbenbart, hvorvidt der foreligger en uoverens-<br />
stemmende accept. I sådanne tvivlssituationer vil en vurdering af parternes<br />
retsstilling bero på en konkret fortolkning af de omstændigheder, der ligger til<br />
grund for henholdsvis tilbuddet og accepten.<br />
2.7.3 Undtagelse - aftalelovens § 6, stk. 2<br />
Som det fremgår ovenfor under afsnit 2.7.1, er en uoverensstemmende accept<br />
at betragte som et nyt tilbud og er derfor i udgangspunktet ikke bindende for<br />
den oprindelige tilbudsgiver. Hertil gælder dog en væsentlig undtagelse.<br />
Det følger af aftalelovens § 6, stk. 2, at hvis tilbudsgiveren ved modtagelse af<br />
den uoverensstemmende accept må indse, at afgiveren går ud fra, at accepten<br />
er i overensstemmelse med det fremsatte tilbud, skal den oprindelige tilbudsgi-<br />
ver uden ugrundet ophold meddele, hvis han ikke ønsker at acceptere aftalen.<br />
Hvis tilbudsgiveren ikke giver meddelelse herom, eller meddelelsen ikke sker<br />
uden ugrundet ophold, vil tilbudsgiveren blive bundet af aftalen med det ind-<br />
hold, der følger af modtagerens uoverensstemmende accept.<br />
15
Det er væsentligt at holde sig for øje, at den tilbudsgiver, der er bundet af mod-<br />
tagerens "sene accept" på grund af manglende meddelelse uden ugrundet op-<br />
hold, jf. aftalelovens § 4, stk. 2 (se afsnit 2.6.5), bliver bundet af tilbuddet,<br />
"med det indhold tilbudsgiveren selv fastsatte".<br />
Hvis en tilbudsgiver bliver bundet af "en uoverensstemmende accept" som følge<br />
af manglende meddelelse uden ugrundet ophold efter aftalelovens § 6, stk. 2, er<br />
tilbudsgiveren bundet af "indholdet i den uoverensstemmende accept fra modta-<br />
geren".<br />
2.8 AFSLAG<br />
Et afslag på et tilbud har karakter af et påbud og er dermed en viljeserklæring,<br />
som er bindende for afgiveren.<br />
Det indebærer, at når modtageren har givet afslag på et tilbud, er han bundet af<br />
denne viljeserklæring, uanset om afslaget er givet inden acceptfristens udløb el-<br />
ler ej. Modtageren kan således ikke senere ombestemme sig og acceptere til-<br />
buddet. Dette gælder også, selv om accepten afgives inden den fastsatte ac-<br />
ceptfrist. Denne retsstilling følger af aftalelovens § 5.<br />
Det er således væsentligt at holde sig for øje, at et afslag på et tilbud må ses<br />
som en definitiv beslutning, som afslagsgiveren ikke kan omgøre. Hensynet bag<br />
dette udgangspunkt er naturligvis at give tilbudsgiveren mulighed for at kontra-<br />
here til anden side, når modtageren har afgivet sin viljeserklæring.<br />
Hvis tilbudsgiveren fortsat ønsker at indgå i et aftaleforhold, kan han dog vælge<br />
at betragte modtagerens efterfølgende accept som et nyt tilbud eller en opfor-<br />
dring til at gøre tilbud.<br />
16
3. AFTALEFORTOLKNING<br />
3.1 INDLEDNING<br />
Som det er beskrevet ovenfor, fastlægger en aftale den bindende retsstilling<br />
mellem aftalens parter, dvs. et såkaldt partsbestemt retsgrundlag.<br />
Hvis der mellem parterne opstår tvivl eller uenighed om, hvad der er aftalt, eller<br />
hvis der i aftalen er forhold, som parterne ikke har taget stilling til, er det nød-<br />
vendigt at have redskaber til at kunne fastlægge retsstillingen i sådanne situati-<br />
oner.<br />
Da det er udgangspunktet, at parternes aftale fortsat skal udgøre retsgrundlaget<br />
mellem parterne, benytter man i tvivlssituationer aftalefortolkning og udfyldning<br />
til at få klarlagt aftalens nærmere indhold, enten hvis der er uenighed om for-<br />
ståelsen af aftaleindholdet, eller aftalen ikke tager stilling til en foreliggende si-<br />
tuation.<br />
Der er forskel på, hvornår man anvender fortolkning og/eller udfyldning af et af-<br />
talegrundlag. Se herom i de følgende afsnit.<br />
3.2 FORTOLKNING<br />
3.2.1 Sondringen mellem aftalefortolkning og udfyldning<br />
3.2.1.1 Fortolkning<br />
Fortolkning anvendes, når et ord eller et vilkår i en aftale er uklart eller tvety-<br />
digt. 17 Man benytter således fortolkning, når der i aftalen er taget stilling til for-<br />
holdet, men der mellem parterne er tvivl om, hvordan det pågældende aftalevil-<br />
kår skal forstås.<br />
3.2.1.2 Udfyldning<br />
Udfyldning anvendes, når parterne ikke i aftalen har taget stilling til et forhold.<br />
Hvis aftalen f.eks. udvikler sig på en anden måde end forudsat, kan der opstå en<br />
uventet situation i aftaleforholdet, som parterne ikke har taget stilling til i afta-<br />
len. 18 Man må i sådanne tilfælde foretage en udfyldning af aftalen, således at<br />
det pågældende forhold og dermed retsstillingen fastlægges mellem parterne.<br />
17 Dvs. når et ord eller forhold er uklart, eller f.eks. når et ord er flertydigt<br />
18 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 310<br />
17
Udfyldning er sekundært i forhold til fortolkning, da man i første omgang må sø-<br />
ge at fastlægge parternes retsstilling gennem fortolkning af de aftalte vilkår.<br />
Kun hvis dette ikke er muligt, eller parterne ikke har taget stilling til det om-<br />
handlede forhold, i et omfang som giver mulighed for fortolkning, er det nød-<br />
vendigt at anvende udfyldning af aftaleindholdet.<br />
3.3 INDSKRÆNKENDE OG UDVIDENDE FORTOLKNING<br />
I aftaleretten suppleres aftalefortolkning af en række begreber fra den alminde-<br />
lige fortolkningslære, der f.eks. benyttes ved fortolkning af lovregler. Dette gæl-<br />
der bl.a. indskrænkende og udvidende fortolkning. 19<br />
3.3.1 Indskrænkende fortolkning<br />
Indskrænkende fortolkning betyder, at man begrænser indholdet af et forhold<br />
eller vilkår i parternes aftale, således at retsvirkningen af dette forhold eller vil-<br />
kår begrænses i forhold til, hvad der ville følge af en almindelig ordlydsfor-<br />
tolkning.<br />
Man kan sige, at retsfølgen ved en indskrænkende fortolkning begrænses i for-<br />
hold til den retsfølge, der umiddelbart ville lægges til grund efter en almindelig<br />
og logisk forståelse heraf.<br />
3.3.2 Udvidende fortolkning<br />
Udvidende fortolkning, også kaldet analogislutning 20 , foreligger omvendt, når<br />
man fortolker andet og mere ind i et forhold eller aftalevilkår, end hvad der ville<br />
følge af en almindelig ordlydsfortolkning.<br />
Man inddrager med andre ord en anden eller større retsfølge i det pågældende<br />
forhold eller vilkår, end hvad disse reelt set omfatter, hvis der ses ud fra en al-<br />
mindelig og logisk forståelse heraf.<br />
3.4 FORTOLKNINGSMETODER<br />
Lærebogen omtaler følgende seks forskellige fortolkningsmetoder:<br />
1) Subjektiv fortolkning<br />
19 Hele fortolkningslæren fra lovfortolkning kan ikke benyttes, da forskellige hensyn gør sig gældende<br />
for henholdsvis lovfortolkning og aftalefortolkning, jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftale-<br />
ret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 310<br />
20 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 310<br />
18
2) Lingvistisk fortolkning<br />
3) Retssystematisk fortolkning<br />
4) Kodificeret fortolkning<br />
5) Branchefortolkning<br />
6) Aftalt fortolkning<br />
3.4.1 Ad 1) - subjektiv fortolkning<br />
Subjektiv fortolkning indebærer, at aftalen fortolkes i overensstemmelse med<br />
parternes fælles opfattelse af et givent forhold eller vilkår. Aftalen fortolkes med<br />
andre ord således, at indholdet stemmer overens med den forståelse, parterne<br />
ønsker, at aftalen tillægges. 21<br />
Subjektiv fortolkning har forrang i forhold til øvrige fortolkningsmetoder, da<br />
princippet om aftalefrihed medfører, at parternes fælles subjektive vilje skal til-<br />
lægges overvægt, når aftaleindholdet skal fastlægges.<br />
Den subjektive fortolkning kan imidlertid kun benyttes, hvis aftaleparterne har<br />
en fælles opfattelse af, hvordan det pågældende forhold eller vilkår skal forstås.<br />
Hvis der mellem parterne er uenighed omkring forståelsen af et forhold eller vil-<br />
kår, foreligger der ikke en fælles vilje om forståelsen af aftaleindholdet, som kan<br />
lægges til grund ved fortolkningen af aftalen.<br />
I disse situationer er det derfor nødvendigt at anvende andre fortolkningsmeto-<br />
der.<br />
3.4.2 Ad 2) - lingvistisk fortolkning<br />
Lingvistisk fortolkning indebærer, at uoverensstemmelser om aftaleindholdet<br />
fortolkes i overensstemmelse med en naturlig sproglig forståelse af aftalevilkå-<br />
ret. Fortolkningen baseres således på vilkårets ordlyd og forståelsen heraf. 22<br />
Ved lingvistisk fortolkning lægges der vægt på den almindelige, autoritative 23<br />
opfattelse af sprogets betydning.<br />
Som nævnt går subjektiv fortolkning forud for lingvistisk fortolkning. Hvis par-<br />
terne har en fælles vilje om forståelsen af et ord eller aftalevilkårs betydning,<br />
21 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 315 ff.<br />
22 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 320 f.<br />
23 Dvs. den man anser generelt som den almindelige forståelse, eksempelvis ud fra en ordbog<br />
19
tillægges parternes forståelse vægt, uanset at den almindelige/generelle forstå-<br />
else af ordet eller vilkårets ordlyd er en anden.<br />
3.4.3 Ad 3) - retssystematisk fortolkning<br />
3.4.3.1 Generelt<br />
Retssystematisk fortolkning indebærer, at et uklart vilkår i aftalen fortolkes<br />
på den måde, der skaber bedst mulig sammenhæng og helhed i selve aftaleind-<br />
holdet i forhold til et givent regelsæt. 24<br />
Hvis aftalen fortolkes således, at der skabes sammenhæng med et regelsæt, sø-<br />
ger domstolene at fortolke aftalens indhold, så den er i overensstemmelse med<br />
lovregler eller aftalepraksis på det område, uenigheden vedrører.<br />
Hvis aftalens parter bevidst har fravalgt regelsættet, eller det ikke er parternes<br />
hensigt, at det pågældende regelsæt finder anvendelse i aftaleforholdet, kan<br />
denne fortolkningsmetode næppe anvendes. 25<br />
3.4.3.2 Udkast<br />
Hvis der forud for den endelige aftale er udarbejdet udkast til det endelige afta-<br />
leindhold, kan sådanne udkast i visse situationer inddrages som fortolknings-<br />
momenter. Det er naturligvis indholdet af den endelige aftale, som udgør det<br />
bindende retsgrundlag mellem parterne.<br />
Hvis et aftalepunkt i et udkast ved en fejl ikke er tilføjet den endelige aftale, kan<br />
udkastet dog benyttes som fortolkningsgrundlag, når der er tvivl om, hvad der<br />
har været hensigten med parternes aftale. Dette udgangspunkt gælder naturlig-<br />
vis ikke, hvis vilkåret ikke er taget med i den endelige aftale som følge af par-<br />
ternes bevidste fravalg. 26<br />
3.4.4 Ad 4) - kodificeret fortolkning<br />
En lang række love indeholder bestemmelser om aftalefortolkning. Som<br />
eksempel på sådanne bestemmelser henviser lærebogen til aftaleloven, købelo-<br />
ven og CISG. 27<br />
De fastsatte regler om aftalefortolkning anvendes, hvis andet ikke er aftalt. Det<br />
er væsentligt at holde sig for øje, at præceptive lovregler i udgangspunktet<br />
ikke kan fraviges ved aftale.<br />
24 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 322<br />
25 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 322<br />
26 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 323 f.<br />
27 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 326 f.<br />
20
3.4.5 Ad 5) - branchefortolkning<br />
I mange brancher opstår der løbende sædvaner, som er udtryk for branchens<br />
sædvanlige opfattelse af, hvordan forskellige aftaleforhold eller vilkår skal opfat-<br />
tes og fortolkes. 28<br />
Sådanne branchesædvaner tillægges normalt stor betydning ved aftalefor-<br />
tolkning, og det kan være fastsat ved lov, at en sædvane inden for et branche-<br />
område går forud for det, der i øvrigt følger af loven. 29<br />
En sædvane kan dog gå forud for en lovbestemmelse med et andet indhold,<br />
uden at det specifikt er nævnt i loven. Det gælder eksempelvis, hvis sædvanen<br />
er tilstrækkelig "fast, udbredt og bekendt", og såfremt det "ikke ville være uri-<br />
meligt" at benytte sædvanen. 30<br />
3.4.5.1 Aftaler på tværs af brancher<br />
Ved aftaleindgåelse på tværs af forskellige brancher kender parterne typisk ikke<br />
til hinandens branchesædvaner.<br />
I sådanne tilfælde må den af parterne, der tillægger f.eks. et ord en særlig be-<br />
tydning, der stemmer overens med branchefortolkningen for denne part, gøre<br />
den anden aftalepart opmærksom på denne fortolkning, eller aftaleforståelse om<br />
man vil.<br />
Dette udgangspunkt gælder dog kun, hvis den udefrakommende aftalepart ikke<br />
formodes at kende til den særlige betydning af sædvanen. 31<br />
I tvivlstilfælde om forståelsen af en sædvane kan branchens almindelige opfat-<br />
telse heraf lægges til grund. Indholdet kan f.eks. klarlægges ved at indhente op-<br />
lysninger fra brancheorganisationen.<br />
3.4.5.2 Lokale sædvaner<br />
Lokale sædvaner adskiller sig fra branchesædvaner ved, at de som udgangs-<br />
punkt kun er bindende for de parter, der har kendskab til dem. Dvs. de parter,<br />
der agerer inden for det lokalområde, hvor sædvanen er gældende. 32<br />
28 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 327 ff.<br />
29 Se f.eks. aftalelovens § 1, gældsbrevslovens § 1, rentelovens § 1 og kommissionslovens § 1, jf. A n-<br />
dersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 328<br />
30 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 328<br />
31 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 329<br />
32 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 330<br />
21
3.4.5.3 Udenlandske udtryk<br />
Hvis der i aftaleforholdet gøres brug af udenlandske udtryk, er det som ud-<br />
gangspunkt parternes egen opfattelse og forståelse af udtrykket, som lægges til<br />
grund ved fortolkning.<br />
Retsstillingen følger således princippet om subjektiv fortolkning beskrevet oven-<br />
for under afsnit 3.4.1. Hvis parterne ikke kan nå frem til en fælles forståelse af<br />
det udenlandske udtryk, må fortolkningen antages at ske i overensstemmelse<br />
med den sædvanlige forståelse på det sted, hvor aftalen indgås. 33<br />
3.4.6 Ad 6) - aftalt fortolkning<br />
Ved aftalt fortolkning forstås en aftale mellem parterne om, hvilke fortolk-<br />
ningsprincipper der skal finde anvendelse i aftaleforholdet. Parterne kan herved<br />
på forhånd aftale, hvilke fortolkningsprincipper der skal finde anvendelse ved<br />
tvivl om aftaleindholdet. 34<br />
3.5 FORTOLKNINGSREGLER<br />
Inden for grundlæggende aftaleret er der følgende fortolkningsregler:<br />
1) Koncipistreglen<br />
2) Minimumsreglen<br />
3) Gyldighedsreglen<br />
3.5.1 Ad 1) - koncipistreglen<br />
3.5.1.1 Generelt<br />
Koncipistreglen er udbredt og påberåbes ofte inden for aftalefortolkning.<br />
Koncipistreglen indebærer, at en uklarhed i aftalen fortolkes mod affatteren,<br />
dvs. den der har forfattet aftalen (koncipisten). Koncipistregel må således tages<br />
som udtryk for, at man har fundet, at koncipisten er nærmest til at bære risiko-<br />
en for eventuelle uklarheder i aftalen.<br />
EKSEMPEL: Koncipisten<br />
A har forfattet en aftale indgået med B. Efter aftaleindgåelsen viser det sig,<br />
at der er en uklarhed i aftalen, der skaber uenighed mellem parterne om<br />
forståelsen af aftaleindholdet. Hvis koncipistreglen anvendes til at løse par-<br />
33 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 330<br />
34 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 331<br />
22
ternes uenighed, medfører det, at uklarheden fortolkes til fordel for B, der<br />
ikke har forfattet aftaleindholdet. Risikoen for uklarheden kommer således<br />
A til skade.<br />
Resultatet kan umiddelbart forekomme urimeligt over for koncipisten A.<br />
Når koncipistreglen alligevel anvendes, må det ses i lyset af, at A netop<br />
som koncipist har haft mulighed for at tage højde for eventuelle uklarheder<br />
i aftaleindholdet, og det er således samtidig en påmindelse til koncipisten<br />
om, at aftalen bør forfattes så klart og præcist som muligt for at undgå<br />
uklarheder. 35<br />
3.5.1.2 Koncipistreglen når tredjemand har udfærdiget aftalen<br />
Koncipistreglen finder ligeledes anvendelse i situationer, hvor en tredjemand har<br />
forfattet aftalen. Det gælder f.eks. situationer, hvor koncipistens advokat, bran-<br />
cheorganisation eller lignende har forfattet aftalen.<br />
3.5.1.3 Aftalelovens § 38b - forbrugeraftaler<br />
Ifølge aftalelovens § 38b gælder koncipistreglen i forbrugeraftaler, når to betin-<br />
gelser er opfyldt:<br />
1) Der skal foreligge en uklarhed.<br />
2) Aftalen må ikke have været forhandlet. 36<br />
Når disse betingelser er opfyldt, bevirker koncipistreglen, at uklarheder i aftale-<br />
indholdet skal fortolkes til gunst for forbrugeren.<br />
En aftale har ikke været forhandlet, når en forbruger ikke har haft mulighed for<br />
at påvirke aftalen. Der tænkes navnlig på standardaftaler, hvor forbrugeren<br />
ikke har været med til at forhandle aftalen. Se herom nedenfor i afsnit 5.<br />
3.5.1.4 Ansvarsfraskrivelser<br />
Ansvarsfraskrivelser indebærer, at en af aftaleparterne i aftalen fraskriver sig<br />
ansvaret for visse forhold. Sådanne ansvarsfraskrivelser fortolkes i praksis imod<br />
koncipisten. Det vil sige den aftalepart, der har udfærdiget ansvarsfraskrivelsen.<br />
Hvis ansvarsfraskrivelsen er vidtgående, øges kravene til koncipisten, der må<br />
gøre den anden aftalepart tydeligt opmærksom på ansvarsfraskrivelsens ind-<br />
hold. I modsat fald kan ansvarsfraskrivelsen ikke gøres gældende. 37<br />
35 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 332<br />
36 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 333 f.<br />
23
Lærebogen nævner til illustration heraf den ledende dom på området:<br />
DOM: U1929.707 H - Adam<br />
Et flyttefirma fraskrev sig i meget vidt omfang erstatningsansvar, således<br />
at flyttefirmaet alene skulle betales kr. 100 pr. genstand, der måtte blive<br />
ødelagt eller beskadiget ved flytningen. Domstolene fandt, at ansvars-<br />
fraskrivelsen var for vidtgående og fastslog, at flyttefirmaet ikke kunne fra-<br />
skrive sig erstatningsansvar også i tilfælde af uagtsomhed udvist af flytte-<br />
firmaet, da dette ikke klart af aftalen fremgik, at ansvarsfraskrivelsen også<br />
skulle gælde sådanne tilfælde.<br />
3.5.2 Ad 2) - minimumsreglen<br />
3.5.2.1 Generelt<br />
Minimumsreglen udgør en vigtig del af aftalefortolkningen.<br />
Reglen indebærer, at hvis der i aftalen er en uklarhed, som påfører en af aftale-<br />
parterne en særlig forpligtelse, skal uklarheden fortolkes således, at den er<br />
mindst byrdefuld for den aftalepart, der rammes af det uklare vilkår.<br />
3.5.2.2 Minimumsreglen ved gaveløfter og ansvarsfraskrivelser<br />
Minimumsreglen anvendes særligt ved gaveløfter eller andre løfter, der helt el-<br />
ler delvist har karakter af gaveløfter. Det indebærer, at såfremt der opstår<br />
uforudsete omstændigheder i et gaveforhold, vælger domstolene ofte at løse<br />
fortolkningstvivlen ved en indskrænkende fortolkning. Det vil sige, at domstole-<br />
ne søger at indfortolke forbehold og vilkår, der begrænser gavegiverens forplig-<br />
telser. 38<br />
Særligt i forbindelse med ansvarsfraskrivelser, som er af særligt vidtgående og<br />
usædvanlig karakter, og som ikke har været forhandlet mellem parterne, foreta-<br />
ges der oftest en indskrænkende fortolkning. Det vil sige, at ansvarsfraskrivel-<br />
sen fortolkes til fordel for den aftalepart, der rammes af ansvarsfraskrivelsen. 39<br />
3.5.3 Ad 3) - gyldighedsreglen<br />
Anvendelse af gyldighedsreglen medfører, at man i tilfælde af uklarheder i af-<br />
talen anvender en fortolkningsmodel, som sikrer, at aftalen kan opretholdes og<br />
gennemføres. Man hindrer herved, at uklarheden fortolkes så vidtgående, at det<br />
uklare vilkår eller aftalen i helhed rammes af ugyldighed.<br />
37 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 334-335<br />
38 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 336<br />
39 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 339<br />
24
Efter indførelsen af aftalelovens § 36 har gyldighedsreglen mistet en del af sit<br />
oprindelige anvendelsesformål. En anvendelse af aftalelovens § 36 fordrer dog,<br />
at en aftale eller et vilkår er urimelig(t). Gyldighedsreglen kan derfor fortsat væ-<br />
re relevant som fortolkningsregel i de aftalesituationer, hvor der ikke åbenlyst er<br />
tale om urimelige forhold, der kan rammes af aftalelovens § 36. 40<br />
40 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 341<br />
25
4. UDFYLDNING<br />
4.1 GENERELT<br />
Man benytter som nævnt ovenfor i afsnit 3.2.1.2 udfyldning som fortolkningsre-<br />
gel, når der foreligger uenighed om forhold, som parterne ikke har taget stilling<br />
til i aftalen.<br />
Behovet for aftaleudfyldning opstår i følgende tilfælde: 41<br />
1) Når en aftale ikke tager stilling til det forhold, parterne er uenige om.<br />
2) Når aftalen åbner mulighed for, at indholdet af et bestemt forhold holdes<br />
åbent og dermed kan udfyldes efter et skøn.<br />
Den første situation foreligger, hvis aftalen f.eks. udvikler sig på en anden måde<br />
end tilsigtet, og aftalens parter af den grund støder på forhold, som ikke er af-<br />
klaret eller drøftet ved aftaleindgåelsen. Det vil sige, at aftalen ikke forholder<br />
sig til, hvorledes den opståede situation skal løses mellem parterne.<br />
Den anden situation forekommer, når aftalens parter bevidst har valgt, at et<br />
forhold senere skal udfyldes skønsmæssigt alt efter den konkret foreliggende<br />
situation. At forhold i aftalen holdes åben for senere udfyldning kommer bl.a. til<br />
udtryk, når der i aftalen er indsat ord som "væsentlig" eller lignende. Det over-<br />
lades herved til aftaleparterne senere at vurdere, hvorledes væsentligheden skal<br />
forstås ud fra de konkret foreliggende omstændigheder.<br />
4.2 METODER VED UDFYLDNING<br />
Der gælder følgende metoder for udfyldning, som benyttes i de ovennævnte si-<br />
tuationer: 42<br />
1) Fælles vilje (subjektiv): Efter denne metode udfyldes aftalen i overens-<br />
stemmelse med parternes fælles vilje. Se nærmere om parternes vilje i af-<br />
snit 3.4.1 ovenfor.<br />
2) Typeforudsætninger:<br />
i. Hvis det ikke er muligt at udfylde aftalen efter parternes fælles<br />
vilje, vil aftalen i stedet forsøges udfyldt i overensstemmelse<br />
med det, man almindeligvis må forudsætte, at parterne ville have<br />
41 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 342<br />
42 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 343 ff.<br />
26
aftalt eller gjort i situationen. Aftalen kan herved f.eks. udfyldes i<br />
overensstemmelse med almindelige sædvaner.<br />
ii. Man anvender således et forudsætningssynspunkt, hvor der læg-<br />
ges vægt på, hvad aftaleparterne må antages at have forudsat<br />
ved aftaleindgåelsen.<br />
iii. Alternativt kan aftaleudfyldningen ske i overensstemmelse med<br />
kontinuitetshensynet. Der lægges herefter vægt på, hvordan<br />
parterne tidligere har handlet eller ageret i lignende situationer.<br />
3) Hypotetisk vilje: Hvis det ikke er muligt at anvende en af de nævnte meto-<br />
der, vil aftalen forsøges udfyldt ved opstilling af en hypotetisk konstrukti-<br />
on. Det indebærer, at man anlægger en vurdering af, hvordan parterne hy-<br />
potetisk set ville have handlet eller ageret i den foreliggende situation.<br />
Lærebogen nævner som illustration heraf:<br />
DOM: U2000.656 H - Sebastian 43<br />
Den kendte komponist, Sebastian, havde komponeret musik til en ballet<br />
mod et forskudshonorar på kr. 100.000, hvorefter han yderligere skulle af-<br />
lønnes efter hver opført ballet. Balletten blev imidlertid ikke opført, da ko-<br />
reografen meldte fra. Sebastian krævede herefter, at aftalen blev suppleret<br />
med et vilkår om et højere forskudshonorar, da han ikke som forventet<br />
modtog ekstrabetalingen, da balletten ikke blev opført, som det var forud-<br />
sat af parterne ved aftaleindgåelsen.<br />
Højesteret fandt, at Sebastian hypotetisk set måtte antages at ville have<br />
betinget sig et højere forskudshonorar ved aftaleindgåelsen, hvis han hav-<br />
de kendt muligheden for, at balletten ikke ville blive opført. Forudsætnin-<br />
gen for, at Sebastian ville komponere musikken til det fastsatte forskuds-<br />
honorar, var netop udsigten til at få yderligere indtjening, hver gang ballet-<br />
ten blev opført.<br />
Da forudsætningen for aftalen svigtede ved den manglende opførelse af<br />
balletten, udfyldte Højesteret aftalen i overensstemmelse med, hvad par-<br />
terne formodes at ville være nået frem til i et hypotetisk tilfælde, hvor de<br />
foreliggende omstændigheder havde været kendt. Sebastian blev herefter<br />
tilkendt yderligere kr. 200.000 i forskudshonorar. 44<br />
43 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 343<br />
44 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 344<br />
27
Det er væsentligt at holde sig for øje, at dommen er konkret begrundet og<br />
derfor ikke kan tages som udtryk for, at domstolene altid vil udfylde lig-<br />
nende aftaler i overensstemmelse med parternes hypotetiske vilje.<br />
1) Baggrundsretten<br />
i. Såvel lovregler som anden aftalepraksis kan anvendes i forbin-<br />
delse med udfyldning af aftaler.<br />
ii. På grund af princippet om aftalefrihed kan parterne ved aftale<br />
fravige de almindelige lovregler på området. Derfor skal man ved<br />
udfyldning være varsom med at udfylde aftalen i overensstem-<br />
melse med de lovregler, der regulerer det pågældende område.<br />
iii. Da lovregler imidlertid er såvel gennemarbejdede som gennem-<br />
tænkte regelsæt inden for det område, reglerne regulerer, benyt-<br />
tes lovreglerne dog ofte som supplement til at udfylde en aftale,<br />
der ikke tager stilling til et givent forhold, der normalt omfattes<br />
af lovregler.<br />
iv. Ligeledes kan aftalepraksis på det givne område benyttes ved af-<br />
2) Lex mercatoria<br />
taleudfyldningen. Her tænkes f.eks. på aftalepraksis fra (bran-<br />
che)foreninger eller ombudsmanden. 45<br />
i. Lex mercatoria (latin: handelslov 46 ) er en samling af sædvaner<br />
og typeforudsætninger, som benyttes i international handel. Dis-<br />
se principper kan derfor indgå som momenter ved aftaleudfyld-<br />
ning.<br />
45 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 346<br />
46 Jf.<br />
www.denstoredanske.dk/Samfund,_jura_og_politik/Jura/Retssammenligning,_komparativ_ret/lex_merca<br />
toria<br />
28
5. STANDARDAFTALER<br />
5.1 GENERELT<br />
En standardaftale er et sæt aftalevilkår, der anvendes ved aftaleindgåelse på<br />
områder, hvor der indgås en række ensartede aftaler. Et typisk eksempel er af-<br />
taleindgåelser mellem en erhvervsdrivende over for sine kunder, hvor der f.eks.<br />
handles med den samme vare og på de samme (af sælgeren fastsatte) vilkår.<br />
For at forenkle arbejdet med aftaleindgåelse anvendes den samme standardafta-<br />
le således af sælgeren. Standardaftaler er dermed effektive, da den konciperen-<br />
de part, dvs. sælgeren, blot kan lave ét sæt aftaleregler, som herefter altid an-<br />
vendes ved aftaleindgåelse. Standardaftaler sikrer dermed en ensartet behand-<br />
ling af aftaleparterne (kunderne).<br />
5.2 TYPER AF STANDARDAFTALER<br />
Standardaftaler kan optræde som:<br />
1) Agreed documents, hvilket er aftaler, som overordnet er forhandlet af<br />
aftalens parter.<br />
2) Adhæsionsaftaler, hvilket er aftaler, der skal tiltrædes af den ikke konci-<br />
perende part (adhærere: at tiltræde). 47<br />
5.3 RETLIG REGULERING<br />
Det er væsentligt at forstå, at der i mange henseender kan være fastsat be-<br />
grænsninger for aftalefrihed i forskellig lovgivning. Som eksempel kan nævnes<br />
forbrugerlovgivning, som har til hensigt at beskytte forbrugerens rettigheder<br />
ved aftaleindgåelsen. Forbrugerbeskyttelsesregler kan normalt ikke ved aftale-<br />
indgåelse fraviges til skade for forbrugeren.<br />
5.4 VEDTAGELSE AF STANDARDFORMULARER<br />
5.4.1 Hovedregel<br />
Ved aftaleindgåelse baseret på standardformularer er det et ikke sjældent fore-<br />
kommende problem, at den ene aftalepart på grund af aftalens standardiserede<br />
karakter ikke har foretaget en nøjere gennemgang af aftalegrundlaget.<br />
47 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 348-349<br />
29
Det rejser spørgsmålet om, hvorvidt den underskrivende aftalepart kan anses at<br />
have tiltrådt aftalevilkårene i standardaftalen, herunder hvorvidt samtlige vilkår<br />
i aftalen er bindende for denne aftalepart.<br />
Udgangspunktet er, at en standardaftale er bindende.<br />
5.4.2 Modifikation<br />
Udgangspunktet om, at en standardaftale er bindende, uanset om den under-<br />
skrivende aftalepart har gennemgået aftalevilkårene forud for aftaleindgåelsen,<br />
modificeres, når der er indsat særligt byrdefulde vilkår i standardaftalen. Hvis<br />
standardaftalen indeholder vilkår, der er særligt byrdefulde og/eller uventede,<br />
gælder der et generelt princip om, at vilkåret skal fortolkes indskrænkende og<br />
således mindst byrdefuldt for den underskrivende aftalepart.<br />
Princippet gælder naturligvis kun i det omfang, vilkåret ikke var kendt for den<br />
underskrivende aftalepart, eller ikke i øvrigt var fremhævet i tilstrækkeligt om-<br />
fang.<br />
5.5 INKORPOREREDE VILKÅR<br />
Hvis der ved aftaleindgåelsen vedlægges et sæt standardvilkår, eller der henvi-<br />
ses til sådanne vilkår i en brochure eller lignende, vil vilkårene blive betragtet<br />
som en del af parternes aftale og dermed bindende for begge aftaleparter. Ud-<br />
gangspunktet fordrer normalt, at vilkårene vedlægges, således at den under-<br />
skrivende aftalepart har mulighed for at gøre sig bekendt med indholdet.<br />
5.6 MUNDTLIGE AFTALER OG STANDARDVILKÅR<br />
Ved en mundtlig aftale, der f.eks. indgås på baggrund af en telefonsamtale eller<br />
lignende, kan det ligeledes være forudsat, at aftalen skal være baseret på en<br />
standardaftale/standardvilkår. Som eksempel kan nævnes mundtlige aftaler om<br />
køb af forsikringer eller rejser med et forsikringsselskab eller et rejsebureau.<br />
I sådanne tilfælde forudsættes det f.eks., at forsikringsaftalen indgås på bag-<br />
grund af forsikringsselskabets standardvilkår for den pågældende forsikringsty-<br />
pe.<br />
I visse lovbestemmelser findes der udtrykkelig lovhjemmel til, at standardvilkår<br />
automatisk anses som en del af (inkorporeres i) aftalen. 48 Aftaleparterne er i så-<br />
danne tilfælde bundet af standardvilkårene, dog naturligvis med forbehold for<br />
særligt byrdefulde vilkår.<br />
48 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 353<br />
30
6. UGYLDIGHED<br />
6.1 GENERELT<br />
Som det er fremgået af de forudgående afsnit, er udgangspunktet i dansk ret, at<br />
såvel mundtlige som skriftlige aftaler er bindende, og en aftale får dermed rets-<br />
virkning efter sit indhold. Det følger imidlertid af ugyldighedslæren, at en aftale,<br />
der i sit udgangspunkt er bindende for aftaleparterne i visse situationer, allige-<br />
vel helt eller delvist kan erklæres ugyldige. Som eksempel på en sådan situation<br />
kan nævnes en aftale, hvor hele aftaleindholdet, eller et eller flere aftalevilkår i<br />
aftalen, er åbenlyst urimeligt at påtvinge en af aftaleparterne.<br />
Der indgås hver dag et stort antal aftaler, og ud fra hensynet om at parterne<br />
som udgangspunkt skal kunne støtte ret på, at disse aftaler er bindende, kræver<br />
det hjemmel at statuere ugyldighed. Dette gælder, uanset om det er hele afta-<br />
len eller blot et eller flere aftalevilkår, som rammes af ugyldighed.<br />
Hjemmel til at statuere en aftale ugyldig følger oftest loven, se f.eks. aftalelo-<br />
vens kapitel <strong>II</strong>I. En hjemmel til at statuere ugyldighed kan dog også følge af<br />
uskrevne retsgrundsætninger. Som eksempel på en sådan uskreven retsgrund-<br />
sætning kan nævnes forudsætningslæren.<br />
6.1.1 Ugyldighedslærens samspil med aftaleretten generelt<br />
Ugyldighedslæren vil ofte have en nær sammenhæng med læren om aftaleind-<br />
gåelse og aftalefortolkning, da der i mange tilfælde vil være en glidende over-<br />
gang mellem det aftalegrundlag, domstolene opretholder f.eks. ved brug af afta-<br />
lefortolkning eller udfyldning, og hvilke aftalegrundlag der helt eller delvist til-<br />
sidesættes på grund af ugyldighed. 49<br />
Som det fremgik ovenfor under afsnit 3.5.3 om gyldighedsreglen, vil man ved<br />
uklarheder i en aftale i første omgang søge uenigheden mellem aftaleparterne<br />
løst ved at anlægge en fortolkning af aftalen, hvorefter denne kan opretholdes.<br />
Hvis det ikke er muligt, kan alternativet være det mere byrdefulde skridt at er-<br />
klære aftalen eller det enkelte aftalevilkår ugyldigt.<br />
49 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 362-363<br />
31
EKSAMENSTIP:<br />
Der er ikke en fast regel, der bestemmer, i hvilken rækkefølge man skal<br />
behandle spørgsmål om henholdsvis aftaleindgåelse, fortolkning og<br />
ugyldighed. Dog vil det oftest være hensigtsmæssigt at starte med at<br />
vurdere, om der er indgået en bindende aftale, og i bekræftende fald<br />
forsøge at løse parternes uoverensstemmelser ved aftalefortolkning eller<br />
udfyldning med henblik på, at aftalen kan opretholdes. Hvis det ikke er<br />
muligt, må det efter læren om ugyldighed vurderes, om aftalen helt eller<br />
delvist skal tilsidesættes som ugyldig.<br />
Man bør nok i videst muligt omfang tilstræbe en løsning af parternes<br />
uoverensstemmelser, hvorefter aftalen kan opretholdes, da det i henhold til<br />
udgangspunktet om aftalefrihed forekommer byrdefuldt (for den ene part)<br />
at erklære en aftale ugyldig.<br />
6.1.2 Typer af ugyldighed<br />
Ugyldighed kan overordnet skyldes:<br />
- indholdsmangler, dvs. at aftalen er ugyldig som følge af aftalens indhold,<br />
der f.eks. kan være i strid med aftalelovens § 36,<br />
- tilblivelsesmangler, dvs. at aftalen er ugyldig på grund af forhold i for-<br />
bindelse med aftaleindgåelsen, f.eks. fordi et løfte er fremkaldt ved tvang<br />
eller lignende,<br />
- habilitetsmangler, dvs. at aftalen er ugyldig, f.eks. fordi den ene part<br />
mangler retlig handleevne på grund af umyndighed. 50<br />
6.1.3 Stærke og svage ugyldighedsgrunde<br />
Ved ugyldighed skelner man mellem stærke og svage ugyldighedsgrunde,<br />
da sondringen har betydning ved ugyldighed i forbindelse med aftalens tilblivel-<br />
se. Forskellen mellem stærke og svage ugyldighedsgrunde har således betyd-<br />
ning for, hvorvidt ugyldigheden kan gøres gældende over for en godtroende<br />
løftemodtager. Vurderingen af, hvorvidt der i den forbindelse foreligger god<br />
eller ond tro, afgøres ud fra tidspunktet, hvor løftemodtageren bliver bekendt<br />
med løftet. 51<br />
50 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 360<br />
51 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 370-372<br />
32
6.2 UGYLDIGHEDSGRUNDE<br />
6.2.1 Falsk<br />
Hvis en viljeserklæring er forfalsket, f.eks. ved at A underskriver et gælds-<br />
brev i B’s navn, uden at sidstnævnte har godkendt dette, foreligger der ikke<br />
en viljeserklæring fra B's side, og aftalen er således ugyldig.<br />
Resultatet er åbenlyst, da B naturligvis ikke kan bindes af en aftale, han<br />
hverken kendte til eller har haft vilje til at indgå. Det afgørende for vurderin-<br />
gen af, om der foreligger falsk, er således, at aftalen indgås uden B’s kend-<br />
skab eller godkendelse.<br />
I fuldmagtsforhold kan fuldmagtshaver oftest indgå aftaler og dermed skrive<br />
under på en anden persons vegne. 52 I sådanne situationer kan reglerne om<br />
falsk selvsagt ikke anvendes. Se om fuldmagtslæren nedenfor i afsnit 7.<br />
Falsk er en stærk ugyldighedsgrund.<br />
6.2.2 Umyndighed<br />
Umyndighed kan forekomme som følge af "alder" (mindreårige) eller "andre<br />
årsager " (f.eks. sindslidende). Umyndighed indebærer, at den umyndige aftale-<br />
part på grund af sin unge alder eller sindstilstand i øvrigt ikke kan antages at<br />
være i stand til at afgive en bindende viljeserklæring, som kan få løftevirkning<br />
efter sit indhold.<br />
6.2.2.1 Mindreårige<br />
Personer under 18 år (som ikke er gift) er umyndige og kan derfor som ud-<br />
gangspunkt ikke selv forpligte sig i retshandler, jf. værgemålslovens § 1. I hen-<br />
hold til dansk ret varetages mindreåriges interesser af forældrene eller alterna-<br />
tivt en værge. 53<br />
6.2.2.2 Værgemål for voksne<br />
For så vidt angår personer med sindslidelser eller lignende, findes der hjemmel<br />
til at umyndiggøre disse, hvis det skønnes, at de på grund af deres sindstilstand<br />
ikke er i stand til at varetage egne interesser i retlig henseende.<br />
Man vil i sådanne situationer udpege en værge til at varetage deres interesser,<br />
jf. værgemålslovens §§ 6 og 13, stk. 3. Denne form for umyndiggørelse skal<br />
52 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 372-373<br />
53 Se værgemålslovens §§ 2 og 4<br />
33
tinglyses for at få virkning over for godtroende tredjemand, jf. værgemålslovens<br />
§ 6, stk. 2, og tinglysningslovens § 48.<br />
6.2.2.3 Undtagelser til umyndiggørelse<br />
Som undtagelse til de ovenfor nævnte principper om fratagelse af retlig handle-<br />
evne ved umyndiggørelse bestemmer værgemålslovens § 42, at den umyndige<br />
selv kan råde over:<br />
1) Midler eller formuegoder, som den umyndige har erhvervet ved eget arbej-<br />
de efter det fyldte 15. år eller efter umyndiggørelsen.<br />
2) Midler eller formuegoder, som den umyndige har fået til fri rådighed i for-<br />
bindelse med gave eller testamenteret arv.<br />
3) Midler eller formuegoder, som værgen har givet den umyndige fri rådighed<br />
over.<br />
6.2.2.4 Ugyldighed ved aftaler indgået med umyndige<br />
Der følger af værgemålslovens § 44 særlige ugyldighedsbestemmelser, hvorefter<br />
den aftalepart, der kontraherer med en umyndig person, hjemles adgang til at<br />
udtræde af aftalen, også selv om aftalen opfyldes af den umyndige.<br />
Umyndighed er en stærk ugyldighedsgrund. 54<br />
6.2.3 Ugyldighed ved sindssygdom eller lignende<br />
Ifølge værgemålslovens § 46 er en aftale, som indgås med en person, som pga.<br />
sindssygdom eller lignende manglede evnen til at handle rationelt, ikke binden-<br />
de. I modsætning til de ovenfor under afsnit 6.2.2.1 beskrevne regler er der her<br />
tale om en momentan "umyndiggørelse" og derfor ikke en permanent ordning.<br />
Hvorvidt den beskrevne sindstilstand, der begrunder ugyldighed, er til stede, af-<br />
gøres konkret, men betingelserne må antages at være strenge.<br />
DOM: U.2004.945 Ø - Champagnemanden 55<br />
En manisk sindslidende mand havde igennem tre uger brugt kr. 185.755 på<br />
champagne. Domstolene afviste anvendelse af værgemålslovens § 46. Afta-<br />
len vil herefter i udgangspunktet være bindende, medmindre der er mulig-<br />
hed for at statuere ugyldighed efter anden lovhjemmel, f.eks. aftalelovens<br />
§ 36, der bringes i anvendelse, hvis aftaleindholdet er urimeligt.<br />
54 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 374-377<br />
55 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 378<br />
34
Det er væsentligt at holde sig for øje, at selv om en ugyldighedsregel ikke<br />
umiddelbart kan tilsidesættes som ugyldig efter en ugyldighedsregel, der angår<br />
den foreliggende situation, er det ikke ensbetydende med, at aftalen ikke kan<br />
rammes af en anden ugyldighedsregel, f.eks. generalklausulen i aftalelovens §<br />
36. Se herom i afsnit 6.2.13.<br />
En godtroende løftemodtager kan efter omstændighederne få erstatning for<br />
det tab, han måtte lide ved, at aftalen rammes af ugyldighed, jf. værge-<br />
målslovens § 46, stk. 3.<br />
Sindssygdom mv. er en stærk ugyldighedsgrund. 56<br />
6.2.4 Tvang<br />
Tvang foreligger, når en person under utilbørlig påvirkning af en anden foreta-<br />
ger en ufrivillig handling.<br />
Gennemgående for alle typer tvang er, at det er et krav for at statuere ugyldig-<br />
hed, at der er årsagssammenhæng mellem tvangen og viljeserklæringen. 57<br />
Det betyder med andre ord, at viljeserklæringen alene blev afgivet som følge af<br />
den udøvede tvang.<br />
6.2.4.1 Lovlig "tvang"<br />
Der vil pga. de modsatrettede interesser mellem aftaleparterne ofte være et<br />
element af pression til stede i forbindelse med aftaleindgåelsen. Grænsen for<br />
lovlig tvang går der, hvor tvangen kan karakteriseres som utilbørlig. Så længe<br />
en trussel går på et givent forhold, aftaleparten har ret til, f.eks. trussel om en<br />
retssag, kan den som udgangspunkt ikke karakteriseres som tvang i ugyldig-<br />
hedslærens forstand.<br />
Ligeledes er en "trussel" om ikke at ville indgå i et aftaleforhold, påberåbelse af<br />
misligholdelse af aftale eller krav om genforhandling som udgangspunkt heller<br />
ikke omfattet af tvang i ugyldighedslærens forstand. Grovere tilfælde kan dog i<br />
visse situationer føre til et andet resultat. 58<br />
6.2.4.2 Mekanisk tvang<br />
Mekanisk tvang foreligger, når man f.eks. fører en anden persons hånd med<br />
en kuglepen og derved tvinger den anden til at afgive en viljeserklæring, f.eks. i<br />
56 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 377-380<br />
57 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 380-381<br />
58 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 380 og 382-<br />
384<br />
35
form af en underskrift på en aftale. Mekanisk tvang er ikke direkte behandlet i<br />
aftaleloven, men antages at være omfattet af reglerne om falsk.<br />
Mekanisk tvang er dermed en stærk ugyldighedsgrund. 59<br />
6.2.4.3 Voldelig kompulsiv tvang<br />
Voldelig kompulsiv tvang foreligger, når man ved vold eller trusler om øje-<br />
blikkelig anvendelse af vold får en anden person til at afgive et løfte imod sin<br />
vilje, jf. aftalelovens § 28.<br />
Der er tale om en stærk ugyldighedsgrund, idet løfteafgiveren dog snarest mu-<br />
ligt skal underrette den godtroende løftemodtager om de forhold, der begrunder<br />
ugyldigheden. Hvis løfteafgiveren undlader dette, vil han ikke kunne påberåbe<br />
sig ugyldigheden og bliver således bundet af aftalen. 60<br />
6.2.4.4 Ikke-voldelig kompulsiv tvang<br />
Ikke-voldelig kompulsiv tvang er reguleret i aftalelovens § 29 og omfatter<br />
alle andre former for utilbørlig tvang end den i afsnit 6.2.4.3 beskrevne.<br />
Der er tale om en svag ugyldighedsgrund. 61<br />
6.2.5 Svig<br />
En aftale er ugyldig, hvis den er fremkaldt ved svig, jf. aftalelovens § 30. Be-<br />
stemmelsen dækker over tre situationer:<br />
1) Løftemodtageren har fremsat urigtige oplysninger.<br />
2) Løftemodtageren har bevidst fortiet oplysninger, som ville have afholdt løf-<br />
teafgiveren fra at afgive sit løfte.<br />
3) Løftemodtageren har indset eller burde have indset, at løftet er fremkaldt<br />
ved urigtige oplysninger fra tredjemands side. 62<br />
Vurderingen af, hvornår der foreligger svig, beror på en konkret vurdering. Ikke<br />
enhver form for svigagtig adfærd er omfattet af bestemmelsen, idet man i visse<br />
situationer (men ikke alle) må tilbageholde viden for sin modpart. Som eksem-<br />
pler kan f.eks. nævnes viden om billigere pris/bedre tilbud andetsteds, kom-<br />
mende prisfald eller lignende, som derfor falder uden for bestemmelsens anven-<br />
59 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 381<br />
60 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 381<br />
61 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 382<br />
62 Bestemmelsen har en nær sammenhæng med andre svigbestemmelser. Se f.eks. straffelovens § 279<br />
om bedrageri og købelovens §§ 42, stk. 2, og 43, stk. 2<br />
36
delsesområde. Afgørende for vurderingen er, hvorvidt adfærden er utilbørlig.<br />
Denne grænse må antages at være meget lav, når løfteafgiveren er en forbru-<br />
ger.<br />
DOM: U.2001.1293 - Bådudlejeren 63<br />
Sælgeren af en bådudlejningsvirksomhed havde ikke handlet svigagtigt ved<br />
ikke at oplyse køberen om, at der (med sælgerens medvirken) var udarbej-<br />
det en brancherapport, som konkluderede, at branchen havde negative ud-<br />
sigter.<br />
I denne situation er det vigtigt at forstå, at såfremt domstolene havde sta-<br />
tueret svigagtig adfærd udvist af sælgeren, ville den umiddelbare konse-<br />
kvens heraf være konkurrencehæmmende for sælgeren, der ikke kan anta-<br />
ges at finde en køber til sin forretning, såfremt sælgeren pligtmæssigt skul-<br />
le oplyse, at udsigterne for branchen ikke så gode ud.<br />
Gennemgående for alle typer af svig er, at det er et krav for at statuere ugyl-<br />
dighed, at der er årsagssammenhæng mellem det svigagtige forhold og viljeser-<br />
klæringen. Viljeserklæringen skal med andre ord være afgivet som en direkte<br />
følge af den udviste svig.<br />
Svig er en svag ugyldighedsgrund. 64<br />
6.2.6 Udnyttelse<br />
Hvis den ene aftalepart ved aftaleindgåelsen udnytter den anden aftaleparts be-<br />
tydelige økonomiske eller personlige vanskeligheder, manglende indsigt, letsind<br />
eller afhængighedsforhold til at indgå en uligevægtig aftale, er der tale om ud-<br />
nyttelse, og aftalen er ugyldig, jf. aftalelovens § 31. Der kræves altså, at der<br />
er misforhold mellem de to parters ydelser, hvilket må vurderes konkret og<br />
eventuelt på baggrund af praksis på området. Ugyldigheden rammer som ud-<br />
gangspunkt hele aftalen, men det er i enkelte situationer muligt, at man alene<br />
ændrer dele af aftalens indhold.<br />
Udnyttelse er en svag ugyldighedsgrund. 65<br />
63 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 388<br />
64 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 384-389<br />
65 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 389-391<br />
37
6.2.7 Fejlskrift<br />
Får en viljeserklæring ved en fejl et andet indhold end tilsigtet af afgiveren, er<br />
viljeserklæringen ugyldig, hvis løftemodtageren er i ond tro om fejlen, jf. aftale-<br />
lovens § 32, stk. 1.<br />
Fejlskrift, der medfører ugyldighed, kan være en decideret skrivefejl, f.eks.<br />
prisangivelse, eller hvor indholdet af erklæringen får en anden betydning, end<br />
afgiveren regnede med. Omfattet er desuden den situation, at erklæringen sen-<br />
des til den forkerte modtager.<br />
Utilsigtede viljeserklæringer, der fremkommer på baggrund af en misforståelse<br />
omkring faktiske eller retlige omstændigheder, er som udgangspunkt ikke om-<br />
fattet af aftalelovens § 32, stk. 1.<br />
Hvornår løftemodtageren er i ond tro om fejlskriften, må vurderes ud fra de<br />
konkrete omstændigheder, herunder hvad man almindeligvis vil forstå ved vil-<br />
jeserklæringen. Jo mere en viljeserklæring afviger fra det "sædvanlige", jo mere<br />
vil dette trække i retning af ond tro. Det antages, at der skal mere til, førend en<br />
forbruger anses for at være i ond tro.<br />
DOM: U.1985.877 H - tv-apparaterne<br />
En elektronikforretning havde en vinduesudstilling med tre nye tv-<br />
apparater. Et af tv-apparaterne var fejlagtigt forsynet med et prisskilt, der<br />
angav prisen til kr. 1.695, mens de øvrige apparater korrekt var skiltet til<br />
en tilbudspris på kr. 5.421. Det måtte for en køber have stået som en nær-<br />
liggende mulighed, at der forelå en fejl, og da han straks ved sin henven-<br />
delse i forretningen blev gjort bekendt med fejlen, kunne han ikke støtte<br />
ret på prisangivelsen.<br />
Virkningen af ugyldighed efter aftalelovens § 32, stk. 1, er ikke, at løftemodta-<br />
geren er frigjort fra sit løfte, men derimod at løftemodtageren er bundet af sin<br />
viljeserklæring i overensstemmelse med det tilsigtede, dvs. indholdet af sin vil-<br />
jeserklæring uden fejlskriften.<br />
Fejlskrift er en svag ugyldighedsgrund. 66<br />
6.2.8 Forvanskning<br />
Mens fejlskrift ovenfor omhandler situationer, hvor fejlen skyldes løfteafgiveren,<br />
omhandler reglen i aftalelovens § 32, stk. 2, situationer, hvor fejlen (forvansk-<br />
ningen) skyldes befordringen af erklæringen, f.eks. med posten.<br />
66 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 391-397<br />
38
Løfteafgiveren bliver i givet fald ikke bundet af erklæringen. Løfteafgiveren skal<br />
dog straks give meddelelse til modtageren, når fejlen bliver kendt. Ellers får er-<br />
klæringen bindende virkning.<br />
Reglen om forvanskning er ikke påvirket af, om buddet har handlet culpøst,<br />
og/eller afgiveren selv har et medsvar for forvanskningen.<br />
Begrebet "bud" favner bredt og omfatter alle overbringere – så længe de ikke er<br />
ansat af løfteafgiveren eller på anden måde er inden for dennes kontrolsfære.<br />
Det er ikke endeligt afgjort, om digitale medier, f.eks. e-mail, er omfattet af be-<br />
stemmelsen, men det må antages, at "overbringelse" og forvanskning ved brug<br />
af digitale medier også omfattes af bestemmelsen.<br />
Forvanskning er en stærk ugyldighedsgrund. 67<br />
6.2.9 Almindelig hæderlighed<br />
Aftaler, der strider imod almindelig hæderlighed, er ugyldige, jf. aftalelovens<br />
§ 33. Det forudsættes dog, at løftemodtageren er i ond tro om de forhold, der<br />
begrunder ugyldigheden. Bestemmelsen sigter på forhold i forbindelse med til-<br />
blivelsen af aftalen, herunder f.eks. manglende oplysninger og brud på offentlige<br />
forskrifter.<br />
Bestemmelsen har en nær sammenhæng med aftalelovens § 36 og betegnes of-<br />
te den "lille generalklausul". Der er tale om en retlig standard, dvs. en retsre-<br />
gel med et meget bredt anvendelsesområde.<br />
Eksempler på områder, hvor aftalelovens § 33 vil have særlig betydning, er bl.a.<br />
aftaleindgåelser, hvor der er sket udnyttelse af fortrolig viden, og hvor der er<br />
udøvet et utilbørligt pres, som ikke er omfattet af nogle af de mere specifikke<br />
ugyldighedsbestemmelser. Bestemmelsen anvendes oftest, når der er et ulige-<br />
vægtigt styrkeforhold mellem parterne. Et eksempel herpå er f.eks. aftaleindgå-<br />
else med svage og sindsforvirrede personer som aftaleparter.<br />
Der er tale om en svag ugyldighedsgrund. 68<br />
6.2.10 Svigtede forudsætninger<br />
Udgangspunktet er, at aftaleparternes forudsætninger ved aftaleindgåelse ikke<br />
er relevante, da hver part må bære risikoen for egne forudsætninger. Inden for<br />
forudsætningslæren er der dog i visse situationer mulighed for, at man kan<br />
67 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 397-398<br />
68 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 398-402<br />
39
påberåbe sig ugyldighed og derved gøre et løfte uforbindende, hvis de forud-<br />
sætninger, der lå til grund for aftaleindgåelsen, er svigtet.<br />
Der er i teorien opstillet tre betingelser for at kunne påberåbe sig svigtede for-<br />
udsætninger og dermed blive frigjort fra aftalen:<br />
- "Væsentlighed": Forudsætningen skal have været væsentlig for løfteafgive-<br />
ren, dvs. bestemmende for løfteafgiverens beslutning om at fremsætte er-<br />
klæringen.<br />
- "Kendelighed": Løftemodtageren skal have kendt til forudsætningen, og at<br />
denne var væsentlig for løfteafgiveren. Hvornår dette er kendt, må afgøres<br />
ud fra modtagerens konkrete viden på aftaletidspunktet, sammenholdt med<br />
hvad man typisk forventer i lignende situationer.<br />
- "Relevans": Det skal ud fra en samlet afvejning være rimeligt at pålægge<br />
løftemodtageren risikoen for løfteafgiverens forudsætninger. Der skal med<br />
andre ord foreligge momenter, som kan tale for anvendelse af forudsæt-<br />
ningslæren, f.eks. at løfteafgiveren er forbruger, at der er tale om et gave-<br />
løfte eller en aftale med uopsigelighed. Derimod har konjunkturudsving og<br />
individuelle forhold hos løfteafgiveren almindeligvis ingen betydning for<br />
vurderingen. 69<br />
6.2.11 Lov og ærbarhed<br />
I henhold til Danske Lov 5-1-2 er aftaler, som strider imod "lov og ærbar-<br />
hed", ugyldige.<br />
6.2.11.1 I strid med lov<br />
Der gælder et vist klarhedskrav til, at der er handlet i strid med loven. Overtræ-<br />
delse af lovhjemlede "god skik"-standarder er som udgangspunkt ikke omfat-<br />
tet af bestemmelsen, ligesom medvirken til, at en anden bryder en aftale, heller<br />
ikke er omfattet.<br />
I enkelte love er der særregler om ugyldighed af visse aftaler. Sådanne be-<br />
stemmelser har forrang i forhold til Danske Lov 5-1-2. 70<br />
69 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 402-411<br />
70 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 411-414<br />
40
6.2.11.2 I strid med ærbarhed<br />
Vurderingen af, om et aftaleforhold er i strid med "ærbarhed", er baseret på den<br />
almindelige moralopfattelse i samfundet. Som eksempel kan nævnes aftaler om<br />
prostitution, mens aftaler om sort arbejde ikke er omfattet af bestemmelsen.<br />
Af Danske Lov 5-14-55 følger, at aftaler om spillegæld ikke kan tvangsfuldbyr-<br />
des ved domstolene. 71<br />
6.2.12 Præceptivitet<br />
Ugyldighed kan følge af, at en aftale eller et aftalevilkår er i strid med præcep-<br />
tive lovbestemmelser.<br />
Præceptivitet kræver normalt lovhjemmel. I visse tilfælde kan præceptive be-<br />
stemmelser dog anvendes analogt på andre typer aftaler, end den præceptive<br />
lovbestemmelse rent faktisk regulerer.<br />
Aftaler eller aftalevilkår, som er i strid med præceptive regler, er uvirksomme.<br />
En indsigelse om præceptivitet skal dog gøres gældende senest, når den om-<br />
stændighed, som begrunder præceptiviteten, indtræder.<br />
Hvis der sker opfyldelse af en aftale, som strider mod præceptive bestemmelser,<br />
er det som udgangspunkt ikke muligt efterfølgende at påberåbe sig præceptivi-<br />
tet. 72<br />
6.2.13 Aftalelovens § 36 – "urimelige aftaler"<br />
Aftalelovens § 36 kaldes ofte "den store generalklausul". Bestemmelsen hjemler<br />
ændring eller tilsidesættelse af<br />
1) urimelige aftaler<br />
2) aftaler, der strider imod redelig handlemåde.<br />
Ligesom med aftalelovens § 33 er der således tale om en retlig standard, dvs.<br />
en retsregel med et bredt anvendelsesområde. Bestemmelsen er præceptiv i den<br />
forstand, at den ikke gyldigt kan fraviges ved aftale.<br />
Anvendelse af aftalelovens § 36 beror på en konkret helhedsvurdering af aftale-<br />
forholdene. Det følger af aftalelovens § 36, stk. 2, at der ud over aftalens kon-<br />
krete indhold skal tages hensyn til forholdene ved såvel aftalens indgåelse som<br />
senere indtrufne omstændigheder.<br />
71 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 414-416<br />
72 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 416-419<br />
41
Elementer som branchepraksis og baggrundsretten er vigtige momenter i vurde-<br />
ringen af aftalen. Aftalelovens § 36 anvendes primært inden for forbrugeraftaler,<br />
men bestemmelsen anvendes også i erhvervsforhold. Bestemmelsen har særlig<br />
indflydelse, når der er uligevægt i styrkeforholdet mellem aftaleparterne. Er-<br />
hvervslivets brug af standardkontrakter, ansvarsfraskrivelser og konventio-<br />
nalboder udgør et af hovedområderne for anvendelse af aftalelovens § 36.<br />
Ud over at statuere ugyldighed hjemler aftalelovens § 36 også en adgang til, at<br />
domstolene kan ændre aftalen. 73 Det indebærer, at ikke hele aftalen rammes af<br />
ugyldighed, men at et eller flere aftalevilkår bortfortolkes som ugyldige eller for-<br />
tolkes på en sådan måde, at aftaleindholdet ikke rammes af ugyldighed.<br />
6.2.14 Aftalelovens § 38c - forbrugerforhold<br />
Aftalelovens § 38c supplerer § 36, idet den henviser til, at sidstnævnte bestem-<br />
melse også finder anvendelse på forbrugeraftaler og derudover hjemler tilside-<br />
sættelse af et aftalevilkår, såfremt dette er i strid med hæderlig forretningsskik<br />
og bevirker en betydelig skævhed i parternes rettigheder og forpligtelser til ska-<br />
de for forbrugeren. Indholdet af aftalelovens § 38c læner sig tæt op ad indholdet<br />
i aftalelovens § 36, hvorfor det kan diskuteres, om bestemmelsen har et selv-<br />
stændigt indhold.<br />
6.3 VIRKNING AF UGYLDIGHED<br />
6.3.1 Ugyldighed<br />
Virkningen af, at en aftale erklæres ugyldig, er, at aftalens retsvirkninger eller<br />
dele heraf bortfalder. Parterne skal således tilbagelevere deres ydelser, ligesom<br />
der kan indtræde en erstatningspligt. Dette kan ske automatisk, hvorved aftalen<br />
er en nullitet, eller ved at en af parterne anfægter aftalen. I visse tilfælde kan<br />
der være tale om, at dele af aftalen opretholdes (f.eks. en fortrolighedspligt),<br />
selv om hele aftalen i øvrigt erklæres ugyldig. 74<br />
6.3.1.1 Nullitet<br />
I helt særlige ugyldighedstilfælde kan det blive statueret, at den indgåede aftale<br />
skal behandles, som om den aldrig havde eksisteret, dvs. at aftalen er en nulli-<br />
tet. Det betyder, at aftalen end ikke behøver at blive anfægtet som ugyldig. I så<br />
73 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 423-448<br />
74 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 363 og 365-<br />
671<br />
42
fald skal alle udvekslede ydelser afleveres tilbage, så parterne stilles, som om<br />
aftalen aldrig var indgået. 75<br />
6.3.1.2 Anfægtelighed<br />
Det gælder for de fleste ugyldighedsgrunde, at den aftalepart, der vil påberåbe<br />
sig ugyldighed, skal anfægte aftalen. Sker dette ikke, har aftalen således fort-<br />
sat bindende virkning, og parterne er forpligtet af aftalen.<br />
Anfægtes aftalens gyldighed, må der tages stilling til, hvorvidt ugyldigheden skal<br />
have virkning i forhold til aftalen fra tidspunktet, hvor aftalen er anfægtet (ex<br />
nunc), eller allerede fra tidspunktet for aftalens indgåelse (ex tunc). Ved ugyl-<br />
dighed, der indtræder som følge af aftalens løbende anvendelse, er udgangs-<br />
punktet ex nunc, mens det ved tilblivelsesmangler, f.eks. svig, er ex tunc.<br />
6.3.2 Uvirksomhed<br />
Såfremt alene dele af en aftale tilsidesættes som følge af ugyldighed, anses dis-<br />
se aftalevilkår som uvirksomme. 76<br />
75 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 361<br />
76 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 361-362<br />
43
7. MELLEMMANDSRETTEN -<br />
FULDMAGTSFORHOLD<br />
7.1 GENERELT<br />
Reglerne om fuldmagtsforhold udgør en vigtig del af mellemmandsretten. Kom-<br />
pendiet er afgrænset til en beskrivelse af reglerne om fuldmagtsforhold.<br />
Et fuldmagtsforhold optræder, hvor en person (hovedmanden) giver en anden<br />
person (mellemmanden) fuldmagt, dvs. tilladelse til at indgå en aftale på sine<br />
vegne med en tredjemand.<br />
Kendetegnende ved fuldmagtsforhold er, at den aftale, mellemmanden indgår<br />
med tredjemand, indgås i hovedmandens navn og for hovedmandens regning.<br />
Dvs. at det er hovedmanden, som bliver berettiget og forpligtet af aftalen og<br />
hæfter for den. 77<br />
Hvornår, hvordan og i hvilket omfang en person (fuldmagtsgiver) bindes af en<br />
aftale indgået af en mellemmand (fuldmagtshaver/fuldmægtig), er således<br />
genstanden for følgende redegørelse af fuldmagtsreglerne.<br />
7.2 AKTØRER INDEN FOR FULDMAGT<br />
De tre aktører i et fuldmagtsforhold er følgende:<br />
1) Hovedmanden/fuldmagtsgiveren, hvilket er den person, der afgiver en<br />
fuldmagt.<br />
2) Mellemmanden/fuldmægtigen, hvilket er den person, der modtager fuld-<br />
magten fra hovedmanden og dermed kan indgå bindende aftaler med en<br />
tredjemand i hovedmandens navn og for dennes regning.<br />
3) Tredjemand, hvilket er den person, der indgår aftale med hovedmanden via<br />
mellemmanden.<br />
77 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 250<br />
44
Et fuldmagtsforhold kan herefter illustreres ved følgende opstilling:<br />
Eksempel:<br />
Hovedmand (fuldmagtsgiver) - Mellemmand (fuldmægtig) - Tredjemand<br />
I det følgende benyttes termerne fuldmagtsgiver, fuldmægtig og tredje-<br />
mand. Fuldmagtsgiveren afgiver en fuldmagt til fuldmægtigen, som således<br />
får en såkaldt legitimationsret til at indgå aftale med tredjemand på<br />
vegne af fuldmagtsgiveren. Derved opstår et fuldmagtsforhold.<br />
7.3 YDRE OG INDRE AFTALEFORHOLD<br />
Fuldmagtsgiveren i et fuldmagtsforhold som illustreret ovenfor er aftalepart i to<br />
aftaleforhold, dels i forhold til tredjemand, og dels i forhold til fuldmægtigen.<br />
Ved et fuldmagtsforhold er der så at sige:<br />
- et ydre aftaleforhold (mellem fuldmagtsgiveren og tredjemand)<br />
- et indre aftaleforhold (mellem fuldmagtsgiveren og fuldmægtigen).<br />
Det er væsentligt at holde sig den anførte sondring mellem ydre og indre aftale-<br />
forhold for øje ved gennemgangen af begreberne fuldmagt og bemyndigelse 78 ,<br />
jf. nærmere i det følgende.<br />
7.4 FULDMAGT OG BEMYNDIGELSE<br />
7.4.1 Fuldmagt<br />
En fuldmagt er den tilladelse, som fuldmagtsgiveren giver til fuldmægtigen til<br />
at handle på sine vegne over for tredjemand. Det er således fuldmagtsgiverens<br />
viljeserklæring og mellemmandens legitimationsret, der udtrykkes i fuldmagten.<br />
Hovedmanden er bundet af dispositioner, som fuldmægtigen indgår med en<br />
tredjemand, når aftalen ligger inden for fuldmagtens grænser. Fuldmagten op-<br />
træder i det ydre aftaleforhold, da den præsenteres for tredjemand.<br />
7.4.2 Bemyndigelse<br />
Bemyndigelse er en form for ekstra aftale, som ligger ved siden af fuldmag-<br />
ten, som hovedmanden kan indgå i det indre aftaleforhold med mellemmanden.<br />
Tredjemand præsenteres ikke for denne aftale, som det er tilfældet ved fuld-<br />
magten. Et eksempel på en bemyndigelse kan være en aftale om, at mellem-<br />
78 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 259 ff.<br />
45
manden kan give tredjemand en rabat på en vare, som fuldmægtigen i henhold<br />
til fuldmagten kan sælge til tredjemand.<br />
EKSEMPEL: Ekspedienten<br />
A ejer en butik, hvor B er ansat som ekspedient og sælger varer i butikken<br />
til A's kunder, f.eks. C. B har således fuldmagt til at indgå aftale om salg af<br />
varer til tredjemand, C, på vegne af indehaveren af butikken, dvs. A.<br />
A og B indgår en aftale sideløbende med fuldmagten, hvorefter B bemyndi-<br />
ges til at give C en rabat på 10 % på varer i butikken. B er således ved sin<br />
fuldmagt berettiget til at sælge varer i butikken og samtidig bemyndiget til<br />
at give 10 % på varerne. A er herefter berettiget og forpligtet af de rets-<br />
handler, som B indgår med C, når sådanne aftaler ligger inden for fuldmag-<br />
ten og bemyndigelsens rammer.<br />
7.4.3 Fuldmægtigens overskridelse af fuldmagt og bemyndigelse<br />
Aftalelovens §§ 10 og 11 regulerer, hvornår fuldmagtsgiveren er bundet af<br />
fuldmægtigens dispositioner i relation til henholdsvis fuldmagten og bemyndigel-<br />
sen. 79<br />
EKSAMENSTIP:<br />
Hovedbestanddelen af et fuldmagtsforhold er selve fuldmagten. Den<br />
anførte forskel mellem fuldmagt og bemyndigelse er væsentlig i re-<br />
lation til et eventuelt ansvar, hvis fuldmægtigen i en retshandel<br />
overskrider henholdsvis fuldmagten og bemyndigelsen, da reglerne<br />
for ansvar i sådanne tilfælde er forskellige, jf. nærmere i det føl-<br />
gende.<br />
7.4.3.1 Aftalelovens § 10<br />
Aftalelovens § 10 omhandler fuldmagt og har følgende ordlyd:<br />
"Den, som har givet en anden fuldmagt til at foretage en retshandel, bliver<br />
umiddelbart berettiget og forpligtet over for tredjemand ved retshandel,<br />
som fuldmægtigen foretager i fuldmagtsgiverens navn og inden for fuld-<br />
magtens grænser."<br />
79 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 259 ff.<br />
46
Ifølge bestemmelsen bindes fuldmagtsgiveren således alene af fuldmægtigens<br />
retshandler, når disse ligger inden for fuldmagtens grænser. Det indebærer om-<br />
vendt, at fuldmagtsgiveren ikke bliver retligt forpligtet af en aftale, hvis aftalen<br />
ligger uden for fuldmagtens rammer. Fuldmægtigen kan derimod blive erstat-<br />
ningsansvarlig over for tredjemand, jf. nærmere om aftalelovens § 25 om an-<br />
svar i tilfælde af fuldmagtsoverskridelse i afsnit 7.8.<br />
I relation til bemyndigelse opstår der problemer, hvis fuldmægtigen handler<br />
uden for rammerne af sin bemyndigelse, da tredjemand ikke kender bemyndi-<br />
gelsens nærmere indhold, da bemyndigelsen alene præsenteres i det indre afta-<br />
leforhold mellem fuldmagtsgiveren og fuldmægtigen.<br />
7.4.3.2 Aftalelovens § 11<br />
Aftalelovens § 11 omhandler bemyndigelse og har følgende ordlyd:<br />
"Har fuldmægtigen ved retshandelens foretagelse handlet i strid med fuld-<br />
magtsgiverens forskrifter [dvs. bemyndigelse], er retshandelen ikke bin-<br />
dende for denne, såfremt tredjemand indså eller burde indse, at fuldmæg-<br />
tigen således overskred sin beføjelse."<br />
Ifølge aftalelovens § 11 bindes fuldmagtsgiveren således, selv om fuldmægtigen<br />
handler ud over bemyndigelsen, hvis tredjemand var i god tro om fuldmægti-<br />
gens overskridelse af bemyndigelsen, dvs. hvis tredjemand ikke vidste eller bur-<br />
de vide, at fuldmægtigen overskred sin bemyndigelse. 80<br />
Da tredjemand som anført ikke kender indholdet af bemyndigelsen, vil tredje-<br />
mand ofte være i god tro om, at bemyndigelsen overskrides ved aftaleindgåel-<br />
sen med den konsekvens, at fuldmagtsgiveren dermed bliver bundet af aftalen.<br />
7.5 UGYLDIGHEDS- OG FORTOLKNINGSLÆREN I FULDMAGTSFOR-<br />
HOLD<br />
7.5.1 Ugyldighed i fuldmagtsforhold<br />
De almindelige regler i aftalelovens kapitel 3 om stærke og svage ugyldigheds-<br />
regler gælder også for fuldmagtsforhold.<br />
I relation til svage ugyldighedsregler er der det særlige ved fuldmagtsforhold, at<br />
tredjemand sjældent er klar over, at fuldmagtsgiveren kan gøre en svag indsi-<br />
gelse gældende over for fuldmægtigen.<br />
80 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 260<br />
47
I praksis løses dette problem ved, at tredjemand kan gøre dispositionen gæl-<br />
dende over for fuldmagtsgiveren, selv om fuldmagtsgiveren samtidig kan gøre<br />
en svag ugyldighedsregel gældende over for fuldmægtigen. Fuldmagtsgiveren<br />
må herefter med andre ord henvises til at rette et erstatningskrav mod fuld-<br />
mægtigen for det tab, han lider. 81<br />
Ved stærke ugyldighedsindsigelser bindes fuldmagtsgiveren derimod ikke af af-<br />
talen. Det gælder, uanset om tredjemand er i god eller ond tro. Imidlertid vil der<br />
i stedet kunne indtræde et erstatningsansvar for fuldmægtigen, som tredjemand<br />
herefter kan rette et krav mod, jf. aftalelovens § 25, jf. nærmere afsnit 7.8.<br />
7.5.2 Aftalefortolkning i fuldmagtsforhold<br />
Reglerne om aftalefortolkning finder ligeledes anvendelse på fortolkning af fuld-<br />
magter. 82 Se nærmere om aftalefortolkning ovenfor i afsnit 3.<br />
7.6 FULDMAGTSTYPER<br />
I det følgende redegøres for de grundlæggende typer af fuldmagter, der er regu-<br />
leret i aftaleloven. 83<br />
Aftaleloven indeholder følgende grundlæggende typer af fuldmagter:<br />
1) Skriftlig fuldmagt, jf. aftalelovens § 16 84<br />
2) Særskilt legitimationsfuldmagt, jf. aftalelovens § 13 85<br />
3) Offentligt bekendtgjort fuldmagt, jf. aftalelovens § 14 86<br />
4) Stillingsfuldmagt, jf. aftalelovens § 10, stk. 2 87<br />
5) § 18-fuldmagt, jf. aftalelovens § 18 88<br />
7.6.1 Ad 1) - skriftlig fuldmagt, jf. aftalelovens § 16<br />
En skriftlig fuldmagt adskiller sig fra de øvrige fuldmagter, der ikke er under-<br />
lagt formkrav, i og med at der gælder et krav om skriftlighed.<br />
81 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 264<br />
82 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 265<br />
83 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 256<br />
84 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 268 ff.<br />
85 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 270<br />
86 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 271<br />
87 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 272<br />
88 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 281<br />
48
Ud over kravet om skriftlighed gælder følgende øvrige krav, der skal være op-<br />
fyldt, førend betingelserne for en skriftlig fuldmagt efter aftalelovens § 16 er op-<br />
fyldt:<br />
1) Dokumentet skal være i fuldmægtigens besiddelse. Det er selve dokumen-<br />
tet (fuldmagten), der bærer legitimationen.<br />
2) Dokumentet skal være bestemt til forevisning for tredjemand. Heri ligger<br />
89<br />
nærmere, at dokumentet skal være ment til at skulle fremvises til tredje-<br />
mand. Et brev til fuldmægtigen, der ikke er ment til at blive vist til tredje-<br />
mand, er ikke en skriftlig fuldmagt i henhold til aftalelovens § 16.<br />
EKSAMENSTIP:<br />
Hvis der er tvivl om, hvorvidt dokumentet er ment til at skulle forevises,<br />
kan man se på, om tredjemands navn er anført, eller om dokumentet bæ-<br />
rer overskriften "Fuldmagt" eller "Til rette vedkommende". 89<br />
7.6.1.1 Tilbagekaldelse af en skriftlig fuldmagt<br />
En skriftlig fuldmagt tilbagekaldes ved, at fuldmagten<br />
- enten tilbagegives til fuldmagtsgiveren<br />
- eller tilintetgøres.<br />
Fuldmægtigen har pligt til at levere fuldmagten tilbage og kan ikke udøve tilba-<br />
geholdsret i dokumentet, jf. aftalelovens § 16, stk. 2. Hvis dokumentet er bort-<br />
kommet, kan det erklæres uvirksomt, jf. aftalelovens § 17. 90<br />
For at være sikker på, at der kan støttes ret på fuldmagten, bør tredjemand sik-<br />
re sig, at det er det originale dokument, der forevises.<br />
7.6.2 Ad 2) - særskilt legitimationsfuldmagt, jf. aftalelovens § 13<br />
En særskilt legitimationsfuldmagt er kendetegnet ved, at fuldmagten er<br />
meddelt af fuldmagtsgiveren særskilt til tredjemand. Det vil sige, at fuldmægti-<br />
gen først er legitimeret i henhold til fuldmagtens indhold, når fuldmagtsgiveren<br />
89 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 268<br />
90 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 269<br />
49
har givet tredjemand en særskilt besked om, at fuldmægtigen har ret til at<br />
handle efter en fuldmagt.<br />
En særskilt erklæring er afgivet, når erklæringen er:<br />
- manifesteret 91 over for tredjemand<br />
- kommet til tredjemands kendskab, jf. i det hele princippet i aftalelovens §<br />
7. 92<br />
7.6.2.1 Tilbagekaldelse<br />
Af aftalelovens § 13 følger, at fuldmagten er tilbagekaldt, når tredjemand har<br />
modtaget en særskilt erklæring om tilbagekaldelse af fuldmagten, eller en sådan<br />
særskilt erklæring er kommet frem til tredjemand. 93<br />
7.6.3 Ad 3) - offentligt bekendtgjort fuldmagt, jf. aftalelovens § 14<br />
En offentligt bekendtgjort fuldmagt rettes til en bredere kreds af tredje-<br />
mænd. Det kan f.eks. ske til almenheden gennem et massemedie via en lokal-<br />
avis, til en kundekreds eller lignende. Kriteriet for, at den er offentligt bekendt-<br />
gjort, er, at den er stilet til en større kreds af modtagere i modsætning til aftale-<br />
lovens § 13, hvor fuldmagten kun rettes til én tredjemand.<br />
7.6.3.1 Tilbagekaldelse<br />
Tilbagekaldelse af en offentligt bekendtgjort fuldmagt sker på samme måde som<br />
offentliggørelsen, dvs. ved en lignende bekendtgørelse, jf. aftalelovens § 14. 94<br />
Alternativt kan tilbagekaldelsen ske på en lige så virksom måde, jf. aftalelovens<br />
§ 14, stk. 2, eller i henhold til aftalelovens § 17, hvorefter den byret, hvor fuld-<br />
mægtigen har bopæl, kan træffe afgørelse om, hvorledes fuldmagtsgiveren skal<br />
tilbagekalde fuldmagten.<br />
7.6.4 Ad 4) - stillingsfuldmagt, jf. aftalelovens § 10, stk. 2<br />
Stillingsfuldmagt er en fuldmagt, der tildeles en fysisk person i et ansættel-<br />
sesforhold 95 , f.eks. en ansat i en butik eller en student på et advokatkontor.<br />
Den er i modsætning til de øvrige omtalte fuldmagter ikke afgrænset af fuld-<br />
magtsgiverens viljeserklæringer, jf. ovenfor, men stillingsfuldmagtens grænser<br />
91 Dvs. tilkendegivet<br />
92 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 270 ff.<br />
93 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 271<br />
94 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 271<br />
95 Jf. dog diskussion i Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup,<br />
side 273.<br />
50
er derimod afgrænset efter de sædvaner og love, der gælder inden for det stil-<br />
lingsområde, fuldmagten omfatter.<br />
Der kan således ikke gyldigt indgås aftale mellem fuldmagtsgiveren og fuldmæg-<br />
tigen om afgrænsningen. Hvis det sker, foreligger en kombination af en stillings-<br />
fuldmagt og en skriftlig fuldmagt, jf. aftalelovens § 10, stk. 1 og 2.<br />
Da grænserne for fuldmagten ikke er direkte fastsat gennem fuldmagtsgiverens<br />
viljeserklæringer, men gennem lov og sædvane, kan der ofte opstå problemer,<br />
som relaterer sig til, hvorvidt der er handlet inden for fuldmagten/legitima-<br />
tionens indhold eller ej.<br />
7.6.4.1 Fuldmagt og bemyndigelse<br />
Grænsen mellem fuldmagt og bemyndigelse kan være svær at fastsætte med<br />
sikkerhed i et ansættelsesforhold. En ansat i en butik kan inden for stillings-<br />
fuldmagtens grænser have lov til at give en rabat, f.eks. pga. en fejl ved varen,<br />
uden at der er givet en særskilt bemyndigelse til det. 96<br />
Det kan være i arbejdsgiverens interesse, at der gives en mindre rabat, mod at<br />
varen tilsvarende sælges, selv om arbejdstageren ikke direkte har fået bemyn-<br />
digelse til at yde rabat i sådanne situationer.<br />
EKSAMENSTIP:<br />
Det er vigtigt at være opmærksom på ovenstående i et tilfælde,<br />
hvor en ansat eksempelvis giver en rabat uden at have fået en<br />
bemyndigelse. Der er her ikke nødvendigvis handlet uden for stil-<br />
lingsfuldmagten, selv om der ikke udtrykkeligt er givet bemyndi-<br />
gelse til at yde kunden rabat. Det skyldes som anført, at grænser-<br />
ne for fuldmagten ikke er direkte udtrykt i viljeserklæringer, men<br />
følger af lov og sædvaner, og dermed er indholdet af en stillings-<br />
fuldmagt ikke fast afgrænset. Problemstillingen bør derfor diskute-<br />
res eller undersøges.<br />
7.6.4.2 Tilbagekaldelse<br />
Tilbagekaldelse sker efter aftalelovens § 15, hvorefter fuldmægtigen fysisk og<br />
faktisk fjernes fra stillingen. Det er ikke tilstrækkeligt, at fuldmægtigen er op-<br />
96 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 278<br />
51
sagt. Dog gælder der modifikation i henhold til aftalelovens § 11, stk. 1, hvoref-<br />
ter fuldmagtsgiveren ikke bindes, hvis tredjemand er i ond tro om, at fuldmæg-<br />
tigen er opsagt, selv om fuldmægtigen stadig er fysisk tilstedeværende i stillin-<br />
gen.<br />
7.6.5 Ad 5) - § 18-fuldmagt<br />
§ 18-fuldmagten hviler alene på en erklæring fra fuldmagtsgiveren til fuld-<br />
mægtigen. Den er dermed særegen i forhold til de øvrige omtalte fuldmagtsty-<br />
per. Meddelelsen kan både være skriftlig og mundtlig.<br />
Fuldmagtsgiveren bindes alene af den fuldmagt, der er afgivet, jf. aftalelovens §<br />
11, stk. 2, sammenholdt med aftalelovens § 18. Selv om tredjemand er i god<br />
tro, dvs. ikke vidste eller burde vide, at indholdet af § 18-fuldmagten blev over-<br />
skredet ved aftaleindgåelsen, bindes fuldmagtsgiveren ikke herved.<br />
Fuldmagtsgiveren bindes således kun inden for de rammer, som han har fastsat<br />
over for fuldmægtigen.<br />
52
. 97<br />
EKSAMENSTIP:<br />
Da en § 18-fuldmagt kan være skriftlig, kan der være tvivl om,<br />
hvorvidt der er tale om en § 18-fuldmagt eller en skriftlig fuldmagt,<br />
jf. aftalelovens § 16. I et sådant tilfælde kan man se på, om fuld-<br />
magten er ment til at skulle forevises tredjemand, f.eks. hvis fuld-<br />
magten bærer overskriften "Fuldmagt". Hvis ikke, er der en for-<br />
modning om, at der er tale om en § 18-fuldmagt.<br />
Det er ligeledes væsentligt at være opmærksom på, at en § 18-<br />
97<br />
fuldmagt kan foreligge i kombination med en anden fuldmagt.<br />
7.7 ALMINDELIGE REGLER INDEN FOR FULDMAGTER EFTER<br />
AFTALELOVEN<br />
Der gælder en række almindelige regler for alle de ovenfor anførte fuldmagtsty-<br />
per i aftaleloven. Disse fælles regler omtales i det følgende.<br />
7.7.1 Substitution<br />
Hvorvidt fuldmagten indeholder en ret til substitution, dvs. ret til at lade en<br />
anden fuldmægtig træde i stedet for den fuldmægtig, der er givet fuldmagt, af-<br />
hænger af, om sådan en adgang fremgår af fuldmagten.<br />
Hvis der ikke direkte fremgår en substitutionsadgang, må det via fortolkning af<br />
fuldmagten udledes, hvorvidt en sådan adgang har været indeholdt som en del<br />
af fuldmagten. Ved vurderingen kan det tillægges vægt, om fuldmagten er af<br />
personlig eller professionel karakter, f.eks. givet til en bestemt person på grund<br />
af dennes særlige professionelle erhverv eller omvendt, eller om fuldmagten er<br />
af mere generel karakter.<br />
Fuldmagtsgiveren har mulighed for efterfølgende at give en skriftlig eller mundt-<br />
lig tilladelse til substitution. 98<br />
97 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 282<br />
98 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 283<br />
53
7.7.2 Uigenkaldelig<br />
En fuldmagt kan gøres uigenkaldelig. Det indebærer, at fuldmagten ikke kan<br />
tilbagekaldes. Uigenkaldeligheden indrømmes typisk (alene) for en tidsbegræn-<br />
set periode. 99<br />
Fuldmagtsgiveren vil ellers miste sin partsautonomi. I tilfælde hvor uigenkal-<br />
deligheden er tidsbegrænset, fortolkes vilkåret om tidsbegrænsning i praksis<br />
indskrænkende.<br />
7.8 AFTALELOVENS § 25 - FULDMÆGTIGENS ANSVAR OVER FOR<br />
TREDJEMAND<br />
7.8.1 Erstatningsansvar<br />
Såfremt fuldmægtigen har overskredet grænserne for fuldmagten eller indgået<br />
en aftale med tredjemand uden at have en fornøden fuldmagt, bindes fuld-<br />
magtsgiveren ikke, jf. ovenfor om aftalelovens § 10, afsnit 7.4.3.1.<br />
Tredjemand kan i et sådant tilfælde gøre et objektivt ansvar gældende over<br />
for fuldmægtigen efter aftalelovens § 25.<br />
Efter aftalelovens § 25, stk. 1, påhviler der fuldmægtigen et objektivt ansvar<br />
over for tredjemand, når fuldmægtigen:<br />
- har handlet uden fuldmagt<br />
- har overskredet sin legitimation/grænserne for fuldmagten.<br />
Fuldmægtigen skal i disse tilfælde erstatte tredjemand det tab, han lider, ved at<br />
der ikke kan støttes ret på den indgåede aftale.<br />
Bestemmelsen er ikke præceptiv. Fuldmægtigen kan derfor aftale med tredje-<br />
mand, at han ikke er ansvarlig efter aftalelovens § 25.<br />
7.8.2 Bevisbyrde<br />
Bevisbyrden for, at der er fornøden fuldmagt, påhviler fuldmægtigen, jf. aftale-<br />
lovens § 25, stk. 1, 2. pkt.<br />
Denne bevisbyrde omfatter:<br />
- enten bevis for, at der var en fuldmagt, der kunne binde fuldmagtsgiveren,<br />
- eller at fuldmagtsgiveren havde tiltrådt den pågældende aftale. 100<br />
99 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 284<br />
54
7.8.3 Erstatningsudmåling<br />
Erstatningen udmåles efter den positive opfyldelsesinteresse, dvs. at tred-<br />
jemand skal stilles, som om aftalen blev opfyldt.<br />
7.8.4 Undtagelser til det objektive ansvar, jf. aftalelovens § 25,<br />
stk. 2<br />
Der gælder to undtagelser til det objektive ansvar. Disse undtagelser finder ofte<br />
anvendelse, og dermed er fuldmægtigens ansvar i realiteten ofte begrænset.<br />
7.8.5 Undtagelserne følger af aftalelovens § 25, stk. 2, 1. og 2. pkt.<br />
Efter aftalelovens § 25, stk. 2, 1. pkt., er fuldmægtigen ikke erstatningsansvar-<br />
lig, hvis tredjemand var i ond tro om legitimationsoverskridelsen, eller om at der<br />
ikke var en fuldmagt. Da fuldmagten fremgår i det ydre aftaleforhold, jf. oven-<br />
for, vil tredjemand i mange tilfælde være bekendt med, at fuldmagtens grænser<br />
er overskredet. Dermed foreligger der ofte ond tro hos tredjemand.<br />
Efter aftalelovens § 25, stk. 2, 2. pkt., fritages fuldmægtigen ligeledes for an-<br />
svar, hvis fuldmægtigen ikke var vidende om, at den fuldmagt, der blev handlet<br />
ud fra, var uvirksom. Ansvarsfritagelsen forudsætter i dette tilfælde ligeledes, at<br />
tredjemand ikke vidste, at fuldmægtigen var uvidende herom.<br />
Følgende fire forhold skal således foreligge, førend der er ansvarsfritagelse efter<br />
aftalelovens § 25, stk. 2, 2. pkt.:<br />
1) Fuldmægtigen skal have handlet i henhold til en fuldmagt.<br />
2) Denne fuldmagt skal have været uvirksom.<br />
3) Fuldmægtigen må ikke have været vidende om uvirksomheden.<br />
4) Tredjemand må ligeledes ikke have været vidende om, at fuldmægtigen ik-<br />
ke kendte til fuldmagtens uvirksomhed.<br />
Med de anførte undtagelser begrænses erstatningsansvaret således som anført i<br />
stort omfang for fuldmægtigen. 101<br />
100 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008), Gjellerup, side 294<br />
101 Jf. Andersen, Mads Bryde: "Grundlæggende aftaleret", 3.udgave, Gjellerup, side 296<br />
55
BAGSIDE<br />
Dette kompendium giver et kortfattet, systematisk overblik over de centrale de-<br />
le af aftaleretten og er bygget op omkring aftaleindgåelse, fortolkning og ud-<br />
fyldning, ugyldighed samt fuldmagtsforhold.<br />
Kompendiet er baseret på "Grundlæggende aftaleret", 3. udgave (2008) af Mads<br />
Bryde Andersen, men kan - grundet opbygning og struktur - anvendes af alle,<br />
der beskæftiger sig med aftaleret, uafhængigt af læreanstalt og lærebogsgrund-<br />
lag.<br />
Kompendiet er ajourført med lovændringer samt retspraksis til og med oktober<br />
2011.<br />
Ann Aavild er advokat (L) hos Kromann Reumert, og har tidligere været manu-<br />
duktør i fagene Familie- og arveret, Formueret <strong>II</strong> og Formueret <strong>II</strong>I ved Det Juri-<br />
diske Fakultet, Københavns Universitet. Ann er fortsat tilknyttet Det Juridiske<br />
Fakultet som ekstern lektor i faget Formueret <strong>II</strong>I.<br />
Christian U. Weiss Bruhn, Marie A. Skall Joensen og Ulrik A.W.L. Hedegaard er<br />
alle studerende ved Det Juridiske Fakultet, Københavns Universitet, og er ansat<br />
som stipendiater hos Kromann Reumert.<br />
København, november 2011<br />
Ann Aavild Christian U.<br />
Weiss Bruhn<br />
56<br />
Marie A. Skall<br />
Joensen<br />
Ulrik A.W.L.<br />
Hedegaard
STIKORDSREGISTER<br />
ORD SIDE<br />
Acceptfristen ...................................................................................... 11<br />
Adhæsionsaftaler ................................................................................ 29<br />
Aftalepraksis ...................................................................................... 20<br />
Aftalt fortolkning ................................................................................ 22<br />
Agreed documents .............................................................................. 29<br />
Almindelig hæderlighed ....................................................................... 39<br />
Anfægte aftalen .................................................................................. 43<br />
Ansvarsfraskrivelser ....................................................................... 24, 42<br />
Bemyndigelse ..................................................................................... 45<br />
Bestemmelser om aftalefortolkning ........................................................ 21<br />
Bestemmende ..................................................................................... 10<br />
Branchesædvaner ............................................................................... 21<br />
Bundet ................................................................................................ 7<br />
En værge ........................................................................................... 33<br />
Ex nunc ............................................................................................. 43<br />
Ex tunc ............................................................................................. 43<br />
Fejlskrift ............................................................................................ 38<br />
Forbehold ............................................................................................. 9<br />
Forfalsket ........................................................................................... 33<br />
Forhandler ........................................................................................... 8<br />
Forrang ............................................................................................. 19<br />
Fortolkning ......................................................................................... 17<br />
Forudsætningslæren ............................................................................ 40<br />
Forvanskningen .................................................................................. 39<br />
Fuldmagt ........................................................................................... 45<br />
Fuldmagtsgiver ................................................................................... 44<br />
Fuldmagtshaver/fuldmægtig ................................................................. 44<br />
Gaveløfter ......................................................................................... 25<br />
Generalklausul ................................................................................... 39<br />
Generisk .............................................................................................. 8<br />
God skik-standarder ............................................................................ 40<br />
Godtroende løftemodtager.................................................................... 32<br />
Gyldighedsreglen ................................................................................ 25<br />
Habilitetsmangler ................................................................................ 32<br />
Haltende retsforhold ............................................................................ 11<br />
57
Hovedmanden .................................................................................... 44<br />
Ikke-voldelig kompulsiv tvang .............................................................. 36<br />
Indholdsmangler ................................................................................. 32<br />
Indre aftaleforhold ............................................................................... 45<br />
Indskrænkende og udvidende fortolkning ............................................... 18<br />
Kendskab ......................................................................................... 6, 9<br />
Koncipistreglen ................................................................................... 23<br />
Kontinuitetshensynet ........................................................................... 27<br />
Konventionalboder .............................................................................. 42<br />
Legale acceptfrist ............................................................................... 12<br />
Legitimationsret ................................................................................. 45<br />
Lex mercatoria ................................................................................... 28<br />
Lingvistisk fortolkning ......................................................................... 19<br />
Lov og ærbarhed ................................................................................ 40<br />
Løfter .................................................................................................. 6<br />
Mekanisk tvang .................................................................................. 35<br />
Mellemmanden ................................................................................... 44<br />
Mindreårige........................................................................................ 33<br />
Minimumsreglen ................................................................................. 24<br />
Nullitet .............................................................................................. 43<br />
Objektivt ansvar ................................................................................. 54<br />
Offentligt bekendtgjort fuldmagt ........................................................... 50<br />
Opfordring til at gøre tilbud ..................................................................... 7<br />
Opfordring til kunden om at gøre tilbud ..................................................... 7<br />
Ordlydsfortolkning ............................................................................... 18<br />
Parternes lov ........................................................................................ 6<br />
Parternes retsstilling .............................................................................. 7<br />
Partsautonomi .................................................................................... 54<br />
Partsbestemt retsgrundlag ...................................................................... 6<br />
Positive opfyldelsesinteresse ................................................................ 55<br />
Præceptive lovbestemmelser ................................................................ 41<br />
Præceptive lovregler ........................................................................... 21<br />
Påbud .................................................................................................. 6<br />
Re integra-regel .................................................................................. 10<br />
Retssystematisk fortolkning .................................................................. 20<br />
Skriftlig fuldmagt ................................................................................ 48<br />
Skønsmæssigt .................................................................................... 26<br />
Speciesgenstand ................................................................................... 8<br />
Standardaftale ................................................................................... 29<br />
58
Standardaftaler .................................................................................. 24<br />
Stillingsfuldmagt ................................................................................. 50<br />
Stærke og svage ugyldighedsgrunde ...................................................... 32<br />
Subjektiv fortolkning ........................................................................... 19<br />
Substitution ....................................................................................... 53<br />
Svig .................................................................................................. 36<br />
Særskilt legitimationsfuldmagt .............................................................. 49<br />
Testamenteret arv .............................................................................. 34<br />
Tilbagekaldes .................................................................................. 9, 49<br />
Tilblivelsesmangler ............................................................................. 32<br />
Tilbud .............................................................................................. 6, 7<br />
Tvang ............................................................................................... 35<br />
Tvetydigt ........................................................................................... 17<br />
Uden forbindtlighed ................................................................................ 9<br />
Uden obligo .......................................................................................... 9<br />
Uden ugrundet ophold ......................................................................... 14<br />
Udfyldning ......................................................................................... 17<br />
Udkast .............................................................................................. 20<br />
Udnyttelse ......................................................................................... 37<br />
Ugyldig .............................................................................................. 42<br />
Ugyldighed ........................................................................................ 31<br />
Uigenkaldelig ..................................................................................... 54<br />
Umyndighed ....................................................................................... 33<br />
Uoverensstemmende accept ................................................................. 14<br />
Utilbørlig ........................................................................................... 35<br />
Uvirksomme ....................................................................................... 43<br />
Voldelig kompulsiv tvang ..................................................................... 36<br />
Ydre aftaleforhold ................................................................................ 45<br />
Årsagssammenhæng ........................................................................... 35<br />
§ 18-fuldmagten.................................................................................. 52<br />
59
K R o m A n n R e u m e R T<br />
K ø b e n h A v n - d A n m A R K<br />
S u n d K R o g S g A d e 5<br />
2 1 0 0 K ø b e n h A v n ø<br />
T e l : 7 0 1 2 1 2 1 1<br />
c p h @ K R o m A n n R e u m e R T. c o m<br />
A A R h u S - d A n m A R K<br />
R å d h u S p l A d S e n 3<br />
8 0 0 0 A A R h u S c<br />
T e l : 7 0 1 2 1 2 1 1<br />
A R h @ K R o m A n n R e u m e R T. c o m<br />
Kromann Reumerts vision er ”Vi sætter standarden”, fordi vi ikke vil nøjes med at være gode – vi vil være de bedste. Vi leverer værdiskabende løsninger og rådgivning<br />
med engagement og nærvær. Det opnår vi med fokus på værdierne kvalitet, forretningsforståelse, samarbejdsglæde og troværdighed. Vi er Danmarks<br />
førende advokatvirksomhed med omkring 600 medarbejdere, hvoraf ca. 320 er jurister. Vores kontorer er i København, Aarhus, London og Bruxelles.<br />
w w w. K R o m A n n R e u m e R T. c o m<br />
l o n d o n - e n g l A n d<br />
4 2 n e w b R o A d S T R e e T<br />
l o n d o n e c 2 m 1 J d<br />
T e l : + 4 4 2 0 7 9 2 0 3 0 3 0<br />
l o n @ K R o m A n n R e u m e R T. c o m<br />
b R u x e l l e S - b e l g i e n<br />
R u e d u l u x e m b o u R g 3<br />
b - 1 0 0 0 b R u x e l l e S<br />
T e l : + 3 2 2 5 0 1 0 7 0 0<br />
b R u @ K R o m A n n R e u m e R T. c o m